УХВАЛА
23 квітня 2026 року 
м. Київ
справа №140/8018/24
адміністративне провадження № К/990/15714/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шишова О. О., 
суддів: Васильєвої І. А., Яковенка М. М.,
перевіривши касаційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2026 року у справі № 140/8018/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КІВ КОРПОРЕЙШН» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови,-
установив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «КІВ КОРПОРЕЙШН» звернулося до суду з адміністративним позовом до Волинської митниці, в якому просило: 
- визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205080/2024/000005/2 від 29 травня 2024 року, №UA205080/2024/000006/1 від 19 червня 2024 року;
- визнати протиправними та скасувати картки відмови Волинської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205080/2024/000113, № UA205080/2024/000125.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року, ухваленим за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, позов задоволено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2026 року рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року у справі №140/8018/24 скасовано частково, а саме - у частині стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КІВ КОРПОРЕЙШН» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судових витрат зі сплати судового збору в сумі 9 084,00 грн, витрат, пов`язаних із залученням перекладача, в сумі 6 120,00 грн та витрат на правову допомогу в сумі 6 000,00 грн, разом на загальну суму 21 204,00 грн.
У цій частині прийнято нову постанову, якою стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КІВ КОРПОРЕЙШН» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати зі сплати судового збору в сумі 9 084,00 грн та витрати на правову допомогу в суді першої інстанції в сумі 4 000,00 грн, разом на загальну суму 13 084,00 грн.
У задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «КІВ КОРПОРЕЙШН» про стягнення витрат, пов`язаних із залученням перекладача, в сумі 6 120,00 грн - відмовлено.
У решті частини рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року у справі залишено без змін.
Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Волинська митниця звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою.
При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з такого.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням відповідає стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно із частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Згідно з положеннями частини четвертої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.
У цій справі, суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. Предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного провадження.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 248, 328, 333, 359 КАС України, -
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2026 року у справі №140/8018/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КІВ КОРПОРЕЙШН» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Шишов

Судді І. А. Васильєва

М. М. Яковенко