ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" квітня 2026 р. Справа№ 910/8681/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Гончарова С.А.
суддів: Кравчука Г.А. 
Сибіги О.М. 

без виклику сторін
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ"
на рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2025 
у справі №910/8681/25 (суддя Андреїшина І.О.)
за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" 
до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" 
про стягнення 27 279, 46 грн,
Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (надалі - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку суброгації у розмірі 27 279,46 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.10.2025 у позові відмовлено повністю.
Не погодившись із прийнятим рішенням, 17.11.2025 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2025 у справі 910/8681/25, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2025 повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, яким: Стягнути з відповідача - Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на користь позивача - Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" відшкодування шкоди в розмірі 27 279, 46 грн; Стягнути з відповідача - Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на користь позивача - Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ", сплачений судовий збір в розмірі 2 422, 40 грн за подання до суду позовної заяви.
Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що у межах даного спору предметом позову є відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями Відповідача, що виникла саме в межах правовідносин за договором добровільного страхування майна. Тому посилання на норми, що регулюють ОСЦПВ, є необґрунтованим та не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.
Апелянт звертає увагу суду, що Генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту № VZ-0008 від 21.08.2017 є чинним, а матеріали страхової справи свідчать, що транспортний засіб «Opel Combo» д/н НОМЕР_1 був застрахований відповідно до реєстру застрахованих ТЗ № 76 від 01.12.2023, який є додатком до вказаного Генерального договору. Це підтверджує дію договору страхування в період з 01.12.2023 по 30.11.2024, тобто на момент настання страхового випадку договір був чинним.
Скаржник вказує, що встановлені контролюючими органами порушення прямо вказують на неправомірність дій відповідача та причинно-наслідковий зв`язок між такими діями та настанням ДТП, унаслідок якого було пошкоджено застрахований транспортний засіб. Незважаючи на наявність цих доказів, суд першої інстанції їх не дослідив та не надав їм належної оцінки, що призвело до ухвалення рішення, яке є незаконним та необґрунтованим
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2025, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Кравчук Г.А., Сибіга О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2025 у справі №910/8681/25. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2025 у справі №910/8681/25 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників. Витребувано матеріали справи №910/8681/25 у Господарського суду міста Києва. 
01.12.2025 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2025, у якому, окрім іншого, було заявлено клопотання про розгляд справи з викликом сторін.
Відзив обґрунтовано тим, що оскільки на відповідача покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність, яка настає лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, суд дійшов висновку про те, що відповідач згідно з вимогами статей 1172, 1187, 1194 Цивільного кодексу України несе відповідальність у тій частині, що не підлягає відшкодуванню страховиком, з урахуванням фактично здійсненої страховиком винної особи виплати.
Посилання позивача на п. 2 розділу строк дії договору спеціальної частини договору, відповідно до якого у разі якщо жодна зі сторін не висуне іншій стороні заперечень щодо продовження строку дії цього договору не пізніше ніж за 30 календарних днів до кінцевої дати його строку дії, цей договір вважається переукладеним на наступний календарний рік на тих самих умовах, не спростовує наявності посилання на договір добровільного страхування наземного транспорту №VZ- 0008.869 від 21.11.2023 в акті огляду транспортного засобу, заяві про настання страхового випадку № ст-5972/0001/01 від 30.11.2023 та заяві про виплату страхового відшкодування № 15/04/9/1/0049-24 від 05.01.2024.
Відповідач у відзиві зазначає, що за день до ДТП, коли роботи Підприємства були завершені, через місце ДТП проїжджав не один автомобіль без перешкод, а вже на ранок 29.11.2023, коли погодні умови були несприятливі та ґрунт «розкис», водій нібито пошкодженого КТЗ рухався через місце ДТП та належним чином не оцінивши якість дороги, загруз в вологій землі. Після чого, самостійно намагаючись виїхати, загруз ще глибше, що і могло призвести до можливих пошкоджень. Враховуючи викладене та той факт, що позивачем не надано належних доказів того, що ДТП та пошкодження майна сталося з вини КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» то у діях Підприємства не вбачається складу цивільного правопорушення, а тому підстави для відшкодування збитків/ відшкодування шкоди у порядку суброгації відсутні.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" участь в судовому засіданні з повідомленням (викликом) представників учасників справи.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 21.08.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "УЛФ-ФІНАНС" та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" було укладено генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту № VZ-0008 (далі - договір страхування). 
Предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням застрахованим ТЗ.
29.11.2023 за адресою: м. Київ, вул. Обсерваторна, 25 (дворова територія будинків 23 та 25 на вул. Обсерваторна) трапилася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої застрахований ТЗ було пошкоджено.
Факт та обставини пошкодження автомобіля зафіксовано співробітниками Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції.
Позивач у позовній заяві зазначає, що в подальшому було встановлено, що за вищевказаною адресою проводилися роботи, а саме ліквідація аварії на тепломережі, виконавцем та замовником яких є РТМ "Центр" СП "Київські теплові мережі" КП "Київтеплоенерго".
Відповідно до п. 15.1.1 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 (надалі - Правила) підставою на порушення існуючого благоустрою та його відновлення у місті Києві є контрольна картка на тимчасове порушення благоустрою. Контрольна картка на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення на період виконання земляних і монтажних робіт, пов`язаних з прокладанням, перекладанням, ремонтом, у тому числі ліквідації аварій інженерних мереж і споруд, будівництвом і ремонтом будинків, транспортних магістралей, доріг, площ, інженерних вишукувань, благоустроєм та озелененням територій, надається на підставі письмового звернення замовника (забудовника), в якому повинні бути вказані адреса, назва та характеристика виконуваних робіт.
Департаментом територіального контролю міста Києва було видано контрольну картку на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення №2023102949 (далі - Контрольна картка) у зв`язку з ліквідацією аварії на тепломережі за адресою: м. Київ, вул. Обсерваторна, 23. Місцем розриття є двір (асфальт). Орієнтовна площа розриття 14 м.
Відповідно до Контрольної картки терміни виконання робіт від 27.11.2023 по 01.12.2023, а також відновлено благоустрій території 04.12.2023.
Однак, як зазначає позивач, всупереч ДСТУ 8749 відсутні огородження місць проведення аварійних робіт, а також всупереч Правилам виконання аварійних робіт (з порушенням благоустрою території) не було забезпечено безпечний рух, зокрема, для транспорту.
Також, позивачу було повідомлено, що у зв`язку з порушенням РТМ "Центр" СП "Київські теплові мережі" КП "Київтеплоенерго" Правил та не відновленням порушеного благоустрою, головним спеціалістом-інспектором з благоустрою десятого відділу контролю за благоустроєм управління (інспекції) контролю за благоустроєм Департаменту територіального контролю міста Києва винесено припис №202400867 з вимогою встановити огорожу місця розриття та відновити порушений благоустрій.
Таким чином, позивач стверджує, що незадовільний стан дорожнього покриття на вказаній ділянці був у зв`язку з порушенням РТМ "Центр" СП "Київські теплові мережі" КП "Київтеплоенерго" Правил, внаслідок чого відбулося ДТП, у якому застрахований ТЗ зазнав пошкоджень.
Так, 05.01.2024 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" звернулося Товариство з обмеженою відповідвльністю "УЛФ-ФІНАНС" з заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням застрахованого ТЗ, що є страховим випадком відповідно до умов договору страхування.
12.01.2024 Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" відповідно до умов договору страхування, на підставі заяви про виплату страхового відшкодування та страхового акту № 17658 від 11.01.2024, а також керуючись рахунком №ЕГуС-0006354 від 07.12.2023, здійснило виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 27 279, 46 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 164 від 12.01.2024.
Позивач вважає, що у діях відповідача наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, зокрема, протиправної поведінки, яка виразилась у порушенні Правил благоустрою міста Києва та вимог законодавства на ділянці, де проводилися роботи з ліквідації аварії, шкідливий результат такої поведінки, як то шкода завдана майну у вигляді пошкодження застрахованого ТЗ, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою (збитками), який полягає у тому, що через у порушення Правил благоустрою міста Києва та вимог законодавства на ділянці, де проводилися роботи з ліквідації аварії було пошкоджено застрахований ТЗ.
25.03.2025 позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування шкоди. Відповідач вимогу не виконав та не надав на неї відповідь.
З огляду на викладені вище обставини, Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" звернулось до суду з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про відшкодування шкоди в порядку суброгації у розмірі 27 279,46 грн.
Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.
Згідно з пунктом 8 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Застосування цього способу захисту здійснюється і в позадоговірних зобов`язаннях (глава 82 Цивільного кодексу України), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду, призведено до збитків.
Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частин 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).
Законом України "Про страхування" передбачено, що цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів підлягає обов`язковому страхуванню (стаття 7 Закону).
Згідно з приписами статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно з частиною 1 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Пунктом 1 частини 2, частиною 3 статті 22 Цивільного кодексу України визначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
У той же час, відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Частина 1 статті 1172 Цивільного кодексу України встановлює, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, передбаченої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.
За умовами пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Доводи скаржника про те, що посилання на норми, що регулюють ОСЦПВ, колегією суддів відхиляються оскілки, для визначення складових витрат, які підлягають відшкодуванню страховиком цивільно-правової відповідальності, в даному випадку підлягають застосуванню саме спеціальні норми пункту 22.1 статті 22 та статті 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Тобто, наведеними положеннями встановлено, що розмір відповідальності страховика за полісом обмежується розміром відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в межах встановлених відповідним полісом ліміту відповідальності та франшизи.
Таким чином, оскільки на відповідача покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність, яка настає лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, суд дійшов висновку про те, що відповідач згідно з вимогами статей 1172, 1187, 1194 Цивільного кодексу України несе відповідальність у тій частині, що не підлягає відшкодуванню страховиком, з урахуванням фактично здійсненої страховиком винної особи виплати.
Судом встановлено, що 12.01.2024 Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" відповідно до умов договору страхування, на підставі заяви про виплату страхового відшкодування та страхового акту № 17658 від 11.01.2024, а також керуючись рахунком №ЕГуС-0006354 від 07.12.2023, здійснило виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 27 279, 46 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 164 від 12.01.2024.
Водночас, з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що акт огляду транспортного засобу, заява про настання страхового випадку № ст-5972/0001/01 від 30.11.2023 та заява про виплату страхового відшкодування № 15/04/9/1/0049-24 від 05.01.2024 містять посилання на договір добровільного страхування наземного транспорту №VZ- 0008.869 від 21.11.2023, тоді як страховий акт № 17658 від 11.01.2024 мітить посилання на договір добровільного страхування наземного транспорту № VZ-0008 від 21.08.2017.
Матеріали справи не містять копії договору добровільного страхування наземного транспорту №VZ- 0008.869 від 21.11.2023 або додаткової угоди, відповідно до якої строк договору страхування № VZ-0008 від 21.08.2017 продовжується та змінює реквізити договору з "№ VZ-0008 від 21.08.2017" на "№VZ- 0008.869 від 21.11.2023".
На підтвердження факту страхування "Opel Combo", д/н КА7657 II позивач посилається на реєстр застрахованих ТЗ № 76 від 01.12.2023.
Так, судом встановлено, що відповідно до реєстру застрахованих ТЗ № 76 від 01.12.2023 за період з 01.12.2023 по 30.11.2023 до генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № VZ 0008 від 21.08.2017 лізингоодержувачем вказано ТОВ "Видавничий дім "Освіта".
Проте жодних пояснень щодо даної обставини матеріали справи не містять.
Отже, позивачем не доведено належними доказами факт страхування транспортного засобу "Opel Combo" д/н НОМЕР_2 .
Посилання позивача на п. 2 розділу строк дії договору спеціальної частини договору, відповідно до якого у разі якщо жодна зі сторін не висуне іншій стороні заперечень щодо продовження строку дії цього договору не пізніше ніж за 30 календарних днів до кінцевої дати його строку дії, цей договір вважається переукладеним на наступний календарний рік на тих самих умовах, не спростовує наявності посилання на договір добровільного страхування наземного транспорту №VZ- 0008.869 від 21.11.2023 в акті огляду транспортного засобу, заяві про настання страхового випадку № ст-5972/0001/01 від 30.11.2023 та заяві про виплату страхового відшкодування № 15/04/9/1/0049-24 від 05.01.2024.
Відповідно до п. 15.1.1 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 (надалі - Правила) підставою на порушення існуючого благоустрою та його відновлення у місті Києві є контрольна картка на тимчасове порушення благоустрою. Контрольна картка на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення на період виконання земляних і монтажних робіт, пов`язаних з прокладанням, перекладанням, ремонтом, у тому числі ліквідації аварій інженерних мереж і споруд, будівництвом і ремонтом будинків, транспортних магістралей, доріг, площ, інженерних вишукувань, благоустроєм та озелененням територій, надається на підставі письмового звернення замовника (забудовника), в якому повинні бути вказані адреса, назва та характеристика виконуваних робіт.
Відповідно до контрольної картки №2023102949 відповідачем здійснювалася ліквідація аварії тепломережі за адресою: м. Київ, вул. Обсерваторна, 25 (дворова територія будинків 23 та 25 на вул. Обсерваторна), терміни виконання робіт від 27.11.2023 по 01.12.2023, а також відновлено благоустрій території 04.12.2023.
Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" здійснює ліквідацію аварій тепломережі відповідно до правил, затверджених законодавством, зокрема, згідно з правилами технічної експлуатації теплових установок споживачів та нормативними документами, що регулюють діяльність у сфері теплопостачання.
Доказів того, що відповідач неправомірно діяв при ліквідації аварії тепломережі за адресою: м. Київ, вул. Обсерваторна, 25 (дворова територія будинків 23 та 25 на вул. Обсерваторна), суду не надано.
Крім того, у страховому акті №17658 від 11 січня 2024 року, у графі "Особа, винна у настанні події" нічого не зазначено.
02.04.2025 проведено обстеження місця ДТП згідно схеми місця ДТП. Під час обстеження встановлено, що місце ДТП розташовано на закритій території будівельного майданчику, асфальтове покриття відсутнє на всій території будівельного майданчику.
Тобто, дорожнього покриття, у тому числі асфальтового, на місці ДТП не було.
Водій пошкодженого КТЗ у своїх поясненнях неодноразово стверджував, що роботи КП "Київтеплоенерго" були завершені, візуально земля не була якось пошкоджена.
Таким чином, розриття/траншеї на моменту проїзду нібито пошкодженого КТЗ не було, відповідно встановлювати огорожу місця розриття, додаткова організація руху транспорту та пішоходів, встановлення перехідних містків з перилами не потребувалось.
Більше того, в заяві про настання страхового випадку водій, серед іншого, вказав, що 28.11.2023 через ворота його автомобіль та інші автомобілі виїжджали та заїжджали без перешкод.
Отже, за день до ДТП, коли роботи Підприємства були завершені, через місце ДТП проїжджав не один автомобіль без перешкод, а вже на ранок 29.11.2023, коли погодні умови були несприятливі та ґрунт "розкис", водій нібито пошкодженого КТЗ рухався через місце ДТП та належним чином не оцінивши якість дороги, загруз в вологій землі. Після чого, самостійно намагаючись виїхати, загруз ще глибше, що і могло призвести до можливих пошкоджень. 
Враховуючи викладене та той факт, що позивачем не надано належних доказів того, що ДТП та пошкодження майна сталося з вини КП "Київтеплоенерго", то у діях підприємства не вбачається складу цивільного правопорушення, а тому підстави для відшкодування збитків/ відшкодування шкоди у порядку суброгації відсутні.
Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає про те, що події, які описані у позовній заяві, відбулись за іншою адресою, аніж вказана у контрольній картці №2023102949, яку замовляло КП "Київтеплоенерго", відповідно причинно-наслідковий зв`язок між діями або бездіяльністю підприємства відсутній, тому підстави для відшкодування збитків/ відшкодування шкоди у порядку суброгації відсутні.
Водночас, у контрольній картці №2023102949 вказується орієнтовна площа розриття, а саме 14 м.
Також, судом першої інстанції вірно враховано, що будинки №23 та №25 на вул. Обсерваторна у м. Києві є суміжними, тобто, такими, що називають суміжною забудовою з приляганням стін, що підверджуться картою та наявним в матеріалах справи супутниковим знімком.
Крім того, у будинків №23 та №25 на вул. Обсерваторна у м. Києві спільна дворова територія, на котрій проводилися роботи з ліквідації аварії.
Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що встановлена обставина не свідчить про те, що ДТП сталася з вини саме відповідача.
Враховуючи вище викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про стягнення 27 279,46 грн не підлягають задоволенню.
Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.
Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про стягнення 27 279, 46 грн,
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2025 у справі №910/8681/25 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2025 у справі № 910/8681/25 - залишити без змін.
Судові витрати, за перегляд рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ".
Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров 

Судді Г.А. Кравчук

О.М. Сибіга