Справа № 201/14117/25
Провадження № 2/206/664/26

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2026 Самарський районний суд міста Дніпра в 
складі:
головуючої-судді Плінської А.В.
при секретарі Габісонія Л.В.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності,
встановив:

В листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності на 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 . На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13 липня 1993 року, виданого відділом по приватизації і управлінню комунальним майном виконкому Дзержинської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 13 липня 1993 року №311 належить на праві власності 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 . Свідоцтво було втрачено, що унеможливлює підтвердження права власності.
19 січня 2026 року представник ОСОБА_2 – ОСОБА_3 подав до суду заяву про залучення ОСОБА_2 до участі у вищевказаній справі у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на стороні позивача, а також позовну заяву про визнання права власності 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 . На обґрунтування вимог ОСОБА_2 зазначив, що також є співвласником спірної квартири, та як і його мати – позивачка по справі, володіє 1/5 квартири та також втратив документи, що підтверджують його право власності, а тому є необхідність у визнанні права власності в судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.
Як слідує з матеріалів справи, спір ОСОБА_1 виник щодо належної їй частки спірної квартири у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа, ОСОБА_2 заявляє ж позовні вимоги не щодо предмета спору, а щодо належної йому частки в спірній квартирі і дані правовідносини за своєю суттю різні, хоча і стосуються однієї квартири, але виникають із права власності на частку окремо кожного із власників.
Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої ч. 1 ст. 52 ЦПК України обов`язково має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.
При цьому, як предмет спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Відтак вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.
Крім того, суд звертає увагу ОСОБА_2 , що позовна заява, його, як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору заявлена у форматі позивач – відповідач за первісним позовом, хоча має бути заявлена до відповідачів і стосуватися предмету позову первісного.
Статтею 195 ЦПК України передбачено, що положення статей 193 і 194 цього Кодексу застосовуються до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 194 ЦПК України до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для залучення ОСОБА_2 до участі у вищевказаній справі у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на стороні позивача, а також прийняття його позовної заяви для сумісного розгляду з позовом ОСОБА_1 та позовну заяву ОСОБА_2 слід повернути позивачу.
Керуючись ст. ст.52, 185, 194, 195, 353, 354 ЦПК України, суд-,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 - вважати неподаною та повернути позивачу .
Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: А.В. Плінська