Справа № 390/3136/25
Провадження № 3/390/884/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" лютого 2026 р.Кропивницький районний суд Кіровоградської області у складі Головуючої судді Підгірської Г. О, 
за участю секретаря судового засідання Сотченко Я.В.,
особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 
захисниці особи, що притягається до адміністративної відповідальності – Білої Т. М.,
розглянувши матеріали, які надійшли з Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 
за частиною першою статті 130 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
До Кропивницького районного суду Кіровоградської області від Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області надійшла адміністративна справа щодо скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 518674 20.11.2025 о 18:16 на автодорозі М-30, 706 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volksvagen passat днз НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху України. 
Захисниця Біла Т. М. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП. В обґрунтуванні зазначила, що працівники поліції морально тиснули на ОСОБА_1 , спонукали до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, та, посилаючись на Інструкцію № №1452/735, чомусь не роз`яснили та не запропонували здати інший біологічний матеріал на дослідження.
ОСОБА_1 у судовому засіданні, підтримав думку захисника та просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення сторони захисту, дослідивши матеріали справи суд встановив таке.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з вимогами статті 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
У відповідності до вимог частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Відповідно до частини першої статті256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх ознак складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.
Оскільки у відповідності до приписів статті 254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені статтею 251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився.
У той же час, з наявного у справі відеозапису з боді камери, назва файлу «export-zb0mf» суд встановив таке.
На пропозицію поліцейського проїхати до лікаря-нарколога з метою огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 погодився, і в супроводі працівників поліції на їх службовому автомобілі був доставлений в медичний заклад для проходження огляду.
Під час безпосереднього перебування в медичному закладі протягом півгодини, працівник поліції вчиняв дії, направлені на спонукання ОСОБА_1 до відмови від проведення огляду, тобто, до вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Так, згідно відеозапису, починаючи з 28 хв, поліцейський переконував ОСОБА_1 , що вживання особою будь-якого наркотику протягом місяця, в будь-якому разі тягне за собою виявлення цих наркотиків лікарем під час огляду.
Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 сходити в туалет для здачі біологічного матеріалу – «сечі» при відкритих дверях із відеофіксацією процесу, постійно повторюючи фрази, на кшталт: «ми з Вами однополі»; «не хочете – відмовляйтеся»; «давайте не стісняйтеся»; «Ви ж не дівчина», «якщо Ви не хочете категорично – давайте відмовляйтеся»; «якщо Ви переживаєте – можете відмовитися»; «якщо Ви відмовляєтесь – так і скажіть»; «ви смущаєтесь?»; «або Ви пісяєте, або кажете, що відмовляєтеся», «банку держіть на видному місці» тощо. Запропоновано попити води з крана, за відсутності питної, для пришвидшення процесу. 
На прохання ОСОБА_1 «Давайте я спробую сам», поліцейські пояснили, що це спроба уникнути відповідальності, «ми ж не знаємо, що Ви там нальєте».
Як наслідок, поліцейськими було складено протокол про притягнення до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП за відмову у проходженні огляду. На запитання: «Чого це я відмовився?», працівник поліції пояснив: «у Вас було достатньо часу для проведення огляду, ваші дії тлумачаться як відмова».
Відповідно до статті 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Україна, давши згоду на обов`язковість міжнародного договору, зобов`язується діяти таким чином, щоб не позбавити його мети та не зробити його неможливим для виконання. Тому і ратифікована Конвенція і практика ЄСПЛ відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» для України є джерелами права і обов`язковими до застосування.
Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A №73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, ReportsofJudgmentsandDecisions 1998-VI;
У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.
ЄСПЛ під провокацією (поліцейською) розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто, отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).
Даючи оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, суд вважає, що по суті, ні фактичої, ні формальної відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у діях ОСОБА_1 зафіксовано не було. Натомість, дії працівників поліції в медичному закладі були спрямовані на провокацію отримання такої «відмови».
Європейський Суд з прав людини зазначає, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.
В рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський Суд висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».
Зазначене в своїй сукупності дає підстави суду дійти висновку про відсутність події правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а, відтак, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події адміністративного правопорушення.
Згідно положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, перевіривши та дослідивши матеріали справи, керуючись критеріями належності та допустимості доказів, суд дійшов висновку, що докази, здобуті при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення, не можна вважати такими, що беззаперечно та поза розумним сумнівом свідчать про доведеність в діях ОСОБА_2 наявності складу адміністративного правопорушення, що йому інкримінується, а тому, на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП, статтею 284 КУпАП, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г.О. Підгірська