Справа № 594/225/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої – судді Губіш О.А.
з участю секретаря Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Денисової Тамари Степанівни, до Борщівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, - 

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Денисової Т.С., звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить земельна ділянка площею 2,39 га кадастровий номер 6120885500:01:001:0790, яка належала померлому, і на яку вона претендує як спадкоємець за заповітом. 
З приводу оформлення спадщини, вона звернулася до приватного нотаріуса Чортківського нотаріального округу Тернопільської області Пікуль Г. М., однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено у зв`язку з тим, що на вказану земельну ділянку відсутні правовстановлюючі документи. 
А тому, просила суд визнати за нею, як за спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 2,39 га, кадастровий номер 6120885500:01:001:0790, що знаходиться на території Озерянської сільської ради Борщівського району Тернопільської області. 
Сторони в судове засідання не з`явилися.
Представник позивача – адвокат Денисова Т.С. у поданому клопотанні, просила розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності позивачки, при цьому зазначила, що позов підтримує. 
Представник відповідача Борщівської міської ради – Микиташ М. М. подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у відсутності представника ради, при цьому зазначив, що позов визнає.
За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Озеряни Борщівського району Тернопільської області помер батько позивачки – ОСОБА_2 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 24 квітня 2020 року Озерянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. 
Те, що померлий був батьком позивачки, підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 .
За життя померлий ОСОБА_2 зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно де б воно не було і з чого воно не складалося, заповів своїй дочці – позивачці ОСОБА_1 .
Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 10 жовтня 2017 року, посвідченим секретарем виконкому Озерянської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, зареєстрованим у реєстрі за № 198. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) №60721309 від 26.06.2020, заповіт є чинний. 
Поряд з тим, встановлено, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить земельна ділянка площею 2,39 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Борщівської ОТГ, колишньої Озерянської сільської ради Борщівського району Тернопільської області. 
Крім того встановлено, що 26 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 на майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,39 га, що знаходиться на території Озерянської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, яка належала померлому ОСОБА_2 . Однак, у видачі свідоцтва позивачці було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, та було рекомендовано звернутися до суду для визначення належності земельної ділянки померлому та наступної належності позивачці, як спадкоємиці за заповітом. 
Наведене вбачається з листа приватного нотаріуса Чортківського нотаріального округу Пікуль Г. М. №240/02-31 від 11.08.2025. 
Як встановлено судом, спадкодавцем є ОСОБА_2 . 
З копії державного акта на право користування землею серії Б №058174, виданого 1992 році виконавчим комітетом Борщівської районної ради народних депутатів та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 20, вбачається, що ОСОБА_2 набув право безстрокового та безплатного користування земельною ділянкою площею 6,00 га для ведення селянського (фермерського) господарства.
Відповідно до витягу з ЄДРПОУ 14040902 22 квітня 1992 ОСОБА_2 зареєстрував фермерське господарство «Зелений гай» і став його керівником.
Відповідно до розпорядження голови Борщівської РДА № 486 від 31 грудня 2003 року, на підставі висновку конкурсної комісії про передачу у приватну власність члену СФГ земельної ділянки в розмірі земельної ділянки (паю) № 3 від 17 жовтня 2003 року, надано дозвіл на розробку проекту передачі земельної ділянки у власність голові СФГ ОСОБА_2 , в розмірі середньої земельної частки (паю) по колгоспу «Озерянський», що становить 2,39 га для ведення товарного с/г виробництва на території Озерянської сільської ради.
Відповідно до розпорядження голови Борщівської РДА № 7 від 09 січня 2004 року, затверджено проект відведення земельної ділянки у приватну власність голові СФГ ОСОБА_2 , в розмірі середньої земельної частки (паю) по колгоспу «Озерянський», що становить 2,39 га для ведення товарного с/г виробництва на території Озерянської сільської ради.
Відповідно до розпорядження голови Борщівської РДА № 12 від 10 січня 2004 року заява ОСОБА_2 задоволена, вирішено припинити право користування земельною ділянкою площею 3,61 га, яка була виділена для ведення фермерського господарства ОСОБА_2 та перевести її в землі запасу Озерянської сільської ради.
Разом з тим, факт належності саме померлому спірної земельної ділянки, підтверджується довідкою, виданою Борщівською міською радою за №06-11-11/889 від 05.09.2025, в якій зазначено, що померлому ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 6,00 га, на праві постійного користування на підставі державного акту на землю серія Б №058174 виданого в 1992 році виконавчим комітетом Борщівської міської ради. 
Згідно листа № 29-19-0.2132-464/2-26 від 03 лютого 2026 року Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області вбачається, що відповідно до звіту про наявність і розподіл земель по угіддях і землекористувачах на 1 січня 1993 року по Борщівському районі в графі «Громадяни, які ведуть селянські (фермерські) господарства» числиться земельна ділянка площею 6,00 га (рілля) за ОСОБА_2 на території Озерянської сільської ради. 
Станом на 01 січня 2004 року дана земельна ділянка числиться за СФГ «Зелений гай», головою якого є ОСОБА_2 .
На 01 січня 2005 року за СФГ «Зелений гай», головою якого є Рудка Роман, числиться земельна ділянка площею 2,39 га, зміни внесені в державну статистичну звітність на підставі часткової відмови від земельної ділянки площею 3,61 га (розпорядження голови РДА від 10.01.2004 р. №12).
Станом на 01 січня 2007 року по 01 січня 2016 року за ОСОБА_2 числиться земельна ділянка частка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,39 га на території Озерянської сільської ради, однак проекту відведення земельної ділянки у приватну власність голові СФГ ОСОБА_2 в розмірі земельної частки (паю) площею 2,39 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у Державному (місцевому) фонді документації із землеустрою та оцінки земель не числиться та архівний примірник документа, яким посвідчено право власності на земельну ділянку площею 2,39 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в архіві сектору № 2 відділу № 3 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління не знайдено.
В архівному відділі Чортківської РДА наявні лише вище зазначені розпорядження. 
ОСОБА_2 за життя не встиг завершити процедуру приватизації земельної ділянки та відповідно не отримав правовстановлюючого документу на зазначену вище земельну ділянку.
Отже, ОСОБА_2 , як голова фермерського господарства, розпочав процедуру, визначену статтями 31, 32 ЗК України (в редакції на день прийняття відповідних рішень) приватизації земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, а саме, 2,39 га, розташованої на території Озерянської сільської ради.
Як вбачається з усіх вище наведених документах, ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, а саме, 2,39 га, розташованої на території Озерянської сільської ради зі зміною цільового призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, лише не отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку, а саме, не здійснив державну реєстрацію права власності на земельну ділянку. 
Згідно витягу №НВ-9977301812025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 09.09.2025, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6120885500:01:001:0790, становить 38652,92 грн.
Відповідно до ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.
Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.
Згідно ст. 118 Земельного Кодексу України початком процедури приватизації земельної ділянки є звернення громадянина з заявою (клопотанням) до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації.
Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2021 року у справі № 370/1854/20, також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, провадження 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, де визначено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.
На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
До 01 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передавалися у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснювалась з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснювалась у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.
З 01 січня 2013 року у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
ЗК України, у редакції на момент виникнення спірних правовідносин, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передання у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.
Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.
Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації.
За наведених обставин судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя не приватизував земельну ділянку, земельну ділянку площею 2,39 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Борщівської ОТГ, а колишньої Озерянської сільської ради Борщівського району, виділеної рішенням виконавчого комітету Борщівської міської ради народних депутатів № 192 від 22 квітня 1992 року, а тому позивачка ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину після смерті батька, має право на завершення процедури приватизації земельної ділянки. 
Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 не заявляли. Зазначене випливає з листа приватного нотаріуса Чортківського нотаріального округу Пікуль Г. М. №240/02-31 від 11.08.2025. 
Отже, суд дійшов висновку про захист права позивачки у спосіб визнання за нею права на завершення приватизації, у зв`язку з чим позов підлягає до задоволення.
Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об`ємі.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст.247, 258-268, 273, 352- 355 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1225, 1235, 1261 ЦК України, ст. ст. 81, 118, 125, 126, 131 ЗК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити. 
Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Озеряни Борщівського району Тернопільської області, право власності на земельну ділянку площею 2,39 га, кадастровий номер 6120885500:01:001:0790, що знаходиться на території Озерянської сільської ради Борщівського району Тернопільської області. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Борщівська міська рада, місцезнаходження: м. Борщів, вул. Грушевського, 2, Чортківського району Тернопільської області, код ЄДРПОУ 04058485.

Головуюча: