Справа № 643/2084/26
Провадження № 3/643/919/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26.02.2026 
Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Тимош О. М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонерки, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий,
за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
у с т а н о в и в:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 01.02.2026 приблизно о 14 годині 30 ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ображала нецензурною лайкою свого чоловіка ОСОБА_2 , що завдало шкоди психічному здоров`ю потерпілого, чим вчинила психологічне домашнє насильство.
У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, зазначила, що 01.02.2026 до них з чоловіком приїхали зять з дочкою, потерпілий почав скандал, зламав палець зятю, який став між ним та дочкою. ОСОБА_1 зазначила, що чоловік постійно лається, завдає їй тілесних ушкоджень. 
Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що обставини справи, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності. 01.02.2026 приїхали зять з дочкою, дочка його облаяла, а не дружина. Потерпілий вказав зятю з дочкою на двері, пішов до кухні, сказавши їм залишити квартиру.
До протоколу про адміністративне правопорушення додано: терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія ЕТ №103182 від 01.02.2026; відеозаписи з бодікамер поліцейських; форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; письмові пояснення потерпілого; рапорт.
У судовому засіданні потерпілий заперечив обставини, викладені у протоколі, та зазначив, що дружина не виражалася нецензурною лайкою на його адресу.
Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю недоведеним факт вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
Так, з наданих суду матеріалів та пояснень самого потерпілого не вбачається, що дії  ОСОБА_1 викликали у її чоловіка ОСОБА_2 як у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Суду не надано допустимі, належні та достатні докази, які б свідчили про наявність в діях  ОСОБА_1 вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Крім того, вчинення таких дій ОСОБА_1 заперечується самим потерпілим.
Отже, наявність у діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, судом не встановлено. 
П. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
У зв`язку з викладеним провадження у справі стосовно  ОСОБА_1  підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, п. 3 ст. 284 КУпАП
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Салтівський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя О.М.Тимош