СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/28655/25

пр. № 2/759/4508/26
24 лютого 2026 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Петренко Н.О. 
за участю секретаря судових засідань Чумак В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Дванадцята київська державна нотаріальна контора, Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_2 та брата - ОСОБА_3 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємицею першої черги після матері та другої черги після брата. Оформити спадщину в нотаріальному порядку неможливо через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру, у видачі дубліката якого органом приватизації було відмовлено.
ІІ. Процесуальні рішення у справі.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05 грудня 2025 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09 лютого 2026 року закрито підготовче засідання.
ІІІ. Позиції учасників судового провадження. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, просив проводити судовий розгляд без участі.
Представник відповідача Київської міської ради надав відзив на позову заяву, у якому зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідач вказав, що спірне майно не є комунальною власністю, Позивач є законним спадкоємцем, а визнання права власності в судовому порядку є належним способом захисту в даній ситуації.
З огляду на це, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та матеріалів, що відповідає принципам розумних строків розгляду справи та диспозитивності цивільного судочинства..
ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Судом встановлено, що 26 травня 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі розпорядження органу приватизації № 148 набули право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 . Згідно з технічними показниками об`єкта, загальна площа вказаної квартири становить 33,0 кв. м, житлова площа 15,1 кв. м. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 13 травня 2025 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 960. 
Приблизно ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 21 лютого 2025 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 113. 
Після смерті залишилось спадкове майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 . 
Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є її дочка, ОСОБА_1 та син ОСОБА_3 , який фактично прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавцем, але юридично не оформив. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є його сестра, а саме Позивач, інші спадкоємці будь-якої черги відсутні. Факт спорідненості позивача з померлими особами підтверджується свідоцтвом про народження позивача та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00052550456 від 22.07.2025 року, № 00052210792 від 04.07.2025 року та № 00052209057 від 04.07.2025 року.
24 вересня 2025 року Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація надала позивачу відповідь про те, що за архівними даними квартира приватизована згідно з розпорядженням органу приватизації Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 26.05.2014 року № 148 на двох осіб. І видачу дублікату свідоцтва про право власності на квартиру, яка належала померлим співвласникам не передбачене чинним законодавством, тому враховуючи викладене позивачу було відмовлено у видачі дубліката свідоцтва про право власності..
Постановою нотаріуса від № 8428/02-31 від 25.11.2025 року було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру у зв`язку із відсутністю документів, що посвідчують право власності на квартиру.
Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно ч.ч.1,3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Стаття 392 ЦПК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.
Згідно роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Відповідно до ч. 1 ст .11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Оскільки право власності спадкодавців на майно підтверджується архівними даними органу приватизації, а позивач є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 392, 1216,1217, 1218, 1220, 1235, 1241, 1269, 1296, 1298 ЦК Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 4, 5, 133, 136, 175-177, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Дванадцята київська державна нотаріальна контора, Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на 1/2 (одну другу) частки квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на 1/2 (одну другу) частки квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя          Н.О. Петренко