ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2026 року
м. Харків
справа № 640/8082/19
провадження № 22-ц/818/1366/26
Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Тичкової О.Ю.,
суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
сторони справи:
позивач – ОСОБА_1 ;
відповідач - ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповлітнього ОСОБА_3 ;
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 на додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2025 року у складі судді Зуба Г.А.,-
ВСТАНОВИВ:
В квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача, яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на свою користь суму боргу у розмірі 1000 доларів США, що еквівалентно гривні України на день ухвалення судового рішення, та витрати на правову допомогу у сумі 10 000 грн.
Рішенням від 30.09.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
02.10.2025 на адресу суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі, в якій він просив стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.
13 жовтня 2025 року Київський районний суд м. Харкова ухвалив додаткове рішення про стягнення  з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3  на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.
Додаткове рішення обґрунтовано тим, що дана справа перебувала в провадженні суду з 2019 року, одне судове засідання було проведено за участю адвоката Левкова В.М., який підготував одну заяву про відкладення судового засідання, тому вказана заява підлягає частковому задоволенню, тому суд вважав заявлений розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн є значно завищеним, та вважає, що співмірним розміром судових витрат на надання правничої допомоги, враховуючи складність даної справи є 2000 грн.
Не погодившись з додатковим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просив додаткове рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заяву.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що належним чином повідомлений Відповідач про судове засідання по наведеній справі, в тому числі стосовно вирішення питання про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правову допомогу у сумі 10000 грн, будь яких заперечень не надав. Судом безпідставно зменшено розмір відшкодування витрат на правничу допомогу. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Судова колегія зазначає, що за змістом апеляційної скарги ОСОБА_1 фактично оспорює зменшення судом першої інстанції розміру понесених ним витрат на правничу допомогу з 10 000 грн до 2 000 грн. Водночас у прохальній частині апеляційної скарги апелянтом помилково зазначено суму 2 000 грн як таку, що була стягнута з позивача на користь відповідача судом першої інстанції, у зв`язку з чим колегія суддів розцінює таке зазначення як технічну помилку, що не впливає на зміст заявлених в апеляційній скарзі вимог та їх правову оцінку. 
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13.10.2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
З метою розподілу судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу адвоката та у зв`язку з задоволенням позову, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача 10 000 грн, які він сплатив адвокату Левкова В.М.
На підтвердження витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 надано: договір про надання правової допомоги від 22.01.2025 (а.с. 156), розрахунок вартості правової допомоги від 30.09.2025 (а.с. зворот 156), акт виконаних робіт від 30.09.2025 (а.с. 157), та квитанцію до прибуткового касового ордера №35 від 30.09.2025 (а.с. 154), відповідно до яких позивачу надавав правову допомогу адвокат Левков В.М., якому позивач сплатив кошти за надані послуги в розмірі 10000 грн з детальним описом наданих послуг.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».
Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17,№ 329/766/18,№ 178/1522/18.
Встановлено, що представником позивача надано всі документи, які підтверджують надання правової допомоги, а саме: договір про надання правової допомоги від 22.01.2025, розрахунок вартості правової допомоги від 30.09.2025, акт виконаних робіт від 30.09.2025, та квитанцію до прибуткового касового ордера №35 від 30.09.2025
Заяви про неспівмірність понесених судових витрат стороною позивача заявлено не було.
У постановах від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
З огляду на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені повністю, судова колегія погоджується із заявленим ним розміром витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 грн, оскільки такий розмір є співмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та часом, витраченим на їх надання.
Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача документально підтверджених витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн, як таких, що відповідають критеріям реальності, розумності та співмірності з урахуванням конкретних обставин справи, її складності, обсягу вчинених процесуальних дій та часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.
Відповідно до п.п. 3, 4 ч.1 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене вище, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а додаткове рішення скасуванню з ухваленням нового рішення про розподіл судових витрат.
Частиною 1 статті 141ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляцйна скрга задоволена, тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1200 грн.
Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.
Додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2025 року – скасувати.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 1200 (одну тисячу двісті) грн судового збору.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий            О. Ю. Тичкова

Судді           О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук