Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року Справа№200/361/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса 84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3, ЄДРПОУ 13486010) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить: 
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.11.2025 року № 104650024436 про відмову у призначенні пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу період участі в АТО з 11.09.2015 по 13.10.2016 у потрійному розмірі (один місяць за три);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу період строкової військової служби з 28.11.1988 по 28.12.1990;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити та виплачувати пенсію за віком як учаснику бойових дій з дати звернення — 20.11.2025 року. 
Ухвалою суду від 19 січня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.
Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що його фактичний стаж роботи та служби значно перевищує необхідні 25 років: стаж визнаний ПФУ: 21 рік 6 міс.; додатковий стаж за пільгою АТО (1:3): + ~2 роки 2 міс.; стаж строкової служби: + 2 роки 1 міс.; оплачений стаж: + 1 рік 6 міс.
Відповідач у відзиві проти позову заперечує, просив відмовити у задоволенні позову. Наголосив, що пільгове обчислення періодів безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації один місяць за три передбачено для призначення пенсії згідно Закону України № 2262. Для призначення пенсії згідно Закону №1058-IV пільгове обчислення стажу один місяць за три не передбачено. 
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив. 
20.11.2025 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою № 18214 про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі — Закон №1058).
Пенсійна справа опрацьовувалась за принципом екстериторіальності спеціалістами Головних управлінь Пенсійного фонду України в Донецькій області. 
За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 20.11.2025 згідно наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж на дату звернення становить 21 рік 06 місяців 10 днів, для розрахунку права - 23 роки 00 місяців 16 днів.
За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу позивача не зараховано: - період роботи з 03.09.1988 по 31.12.1998 в колгоспі імені Калініна згідно трудової книжки від 10.09.1982 НОМЕР_2 , оскільки інформація про встановлений та фактично відпрацьований мінімум трудової участі у громадському господарстві не завірена належним чином, а саме, відсутня підстава (документ, його номер та дата) внесення даних про відпрацьований мінімум, що є порушенням основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.041975 № 310 «Про трудові книжки колгоспників». Уточнююча довідка не надавалась. Довідка про реорганізацію колгоспу в КСП не надавалась в порушення пункту 2.15 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників» № 58 від 17.08.1993 року. 
Періоди роботи: з 01.01.1999 по 31.08.1999, з 01.10.1999 по 31.03.2000, з 01.05.2000 по 31.07.2000, з 01.09.2000 по 30.04.2001, з 01.06.2001 по 30.06.2001, з 01.08.2001 по 30.09.2001, з 01.12.2001 по 30.04.2002, з 01.06.2002 по 31.08.2002, з 01.11.2002 по 30.04.2003, з 01.06.2003 по 31.12.2003 за 1999 - 2003 роки та з 01.01.2004 по 31.10.2025 зараховано згідно відомостей в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
Таким чином, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 20.11.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову від 28.11.2025 №192650013025 в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 25 років.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У преамбулі Закону № 1058 зазначено, що цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. 
Саме Закон № 1058 визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим законом. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. 
Виключно Законом № 1058 визначаються, зокрема: умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком.
Відповідно до пункту 1 статті 24 Закону 1058, страховий стаж – це період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менші, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до пункту 2 статті 24 Закону 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку – на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до п. 4 статті 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу позивача період участі в АТО з 11.09.2015 по 13.10.2016 у потрійному розмірі (один місяць за три) суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 115 Закону №1058 мають право на призначення дострокової пенсії за віком військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 20 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків.
Також військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення мають право на достроковий вихід на пенсію за віком передбачений пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону України №1058.
У відповідності до абзацу 1 статті 1 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі- Закон №2262) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за Законом №2262 при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років, що нараховується з наступного дня після звільнення зі служби. 
Згідно з пунктом 3 Положення Про затвердження Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 (зі змінами), до вислуги років для призначення пенсії особам, зазначеним в цій постанові, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема : участь у бойових діях у воєнний час; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганських областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Таким чином, пільгове обчислення періодів безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації один місяць за три передбачено для призначення пенсії згідно Закону України № 2262. Для призначення пенсії згідно Закону № 1058-IV пільгове обчислення стажу один місяць за три не передбачено.
Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу період участі в АТО з 11.09.2015 по 13.10.2016 у потрійному розмірі (один місяць за три).
Щодо позовної вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу період строкової військової служби з 28.11.1988 по 28.12.1990, суд зазначає, що відповідно до форми РС-право відповідачем до страхового стажу позивача зарахований період строкової військової служби з 28.11.1988 по 28.12.1990, а саме 2 роки 1 місяць 1 день, внаслідок чого суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині. 
Таким чином, судом не встановлено підстав для скасування спірного рішення відповідача. 
Позовна вимога позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити та виплачувати пенсію за віком як учаснику бойових дій з дати звернення — 20.11.2025 року є похідною від попередніх вимог, внаслідок чого задоволенню теж не підлягає. 
Суд враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно з нормами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Судові витрати залишаються за позивачем.
Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса 84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3, ЄДРПОУ 13486010) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити повністю. 
Рішення ухвалене та повне судове рішення складене 16 лютого 2026 року. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар