справа № 631/175/26
провадження № 3/631/134/26

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

20 лютого 2026 року селище Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Тетяна Михайлівна, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 
про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2026 року до Нововодолазького районного суду Харківської області від відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області для розгляду по суті надійшов адміністративний матеріал, складений відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 202112, складеного 11 лютого 2026 року інспектором сектору ювенальної поліції СВГ відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції Федоренко Альбіною Володимирівною, убачається, ОСОБА_1 не займається вихованням свого сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 08 лютого 2026 року о 16 годині 00 хвилин в селищі Нова Водолага поблизу будинку № 30 во вулиці Єдності, висловлювався нецензурною лайкою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як ухилення від належного виховання неповнолітньої дитини.
При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддя відповідно до статті 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перевіряє зокрема, правильність складання протоколу та інших матеріалів по адміністративній справі.
Приписами статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі (стаття 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Вимоги до порядку оформлення матеріалів, які застосовуються при адміністративному провадженні, у тому числі і при складенні протоколів про адміністративне правопорушення встановлені також й в Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941.
Дослідивши адміністративний матеріал, який надійшов до суду, було встановлено, що підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.
Склад правопорушення – це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).
Об`єктивна сторона правопорушення – це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.
Суб`єктивна сторона правопорушення – це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).
Положення частини 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачають відповідальність батьків або осіб, які їх заміняють, за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Диспозиція зазначеної норми права має описово-бланкетний характер, тому в протоколі про адміністративне правопорушення, в разі кваліфікації дій порушника за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повинно бути зазначено нормативно – правовий акт, що передбачає обов`язки батьків, від виконання яких ухилився порушник.
Виходячи з наведеного, ухилення від виконання батьківських обов`язків (об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого частинами 1 та 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення) може проявлятись у різних формах.
Проте суть порушення, викладена у протоколі, складеного відносно ОСОБА_1 не відповідає диспозиції частини 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та не містить всіх ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони даного правопорушення, зокрема, не зазначено, в чому саме полягає ухилення останньої від виконання обов`язків щодо виховання сина, тобто винна поведінка ОСОБА_1 , не конкретизовані норми законодавства, якими ці обов`язки передбачені та вимоги яких порушила остання.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Крім того, належних та допустимих доказів які б підтверджували, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини, матеріали справи не містять.
Наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, а саме те, що син ОСОБА_1 – ОСОБА_2 08 лютого 2026 року о 16 годині 00 хвилин в селищі Нова Водолага поблизу будинку № 30 во вулиці Єдності висловлювався нецензурною лайкою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не може бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 , як мати, ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню дитини.
Слід зауважити, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, неправомірних дій, та фіксує закінчення діяльності компетентних осіб щодо збирання, оцінки та перевірки доказів. Тобто протокол є, начебто й скоріше за все, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, звинувачувальним документом, якому завжди передує момент виявлення відповідного проступку.
У рішеннях Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/07) та від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/0/), серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип) рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Пленум Верховного Суду України у пункті 24 своєї Постанови від 23 грудня 2005 року № 14 визнав правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення. 
Аналогічна правова позиція викладена у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року № 13, де зазначено, що у випадках складення протоколу не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприєднання до нього документів, що підтверджують особу, яка притягається до відповідальності, повноважень на виконання функцій держави, чи копії постанови (при повторному притягненні особи до відповідальності на підставі Закону) суддя зобов`язаний своєю постановою повернути протокол відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.
За таких умов та враховуючи, що фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи є неповними, суддя доходить висновку про необхідність повернення адміністративного матеріалу у відношенні ОСОБА_1 до відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області для належного оформлення.
Необхідно усунути зазначені недоліки, після чого вирішити питання про подальший рух справи.
При цьому, суд зауважує, що строки за яких посадові особи мають доопрацювати адміністративний матеріал не повинні перевищувати строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 9, 23, частиною 1 статті 184, статтею 245, частиною 1 статті 255, статтею 256, частиною 2 статті 268, статтями 278, 279, 280, 283 – 285, частиною 2 статті 287 та статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

П О С Т А Н О В И В:

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА № 202112, складений 11 лютого 2026 року у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, разом із доданими до нього документами, повернути інспектору сектору ювенальної поліції СВГ відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітану поліції Федоренко Альбіні Володимирівні для належного оформлення.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. М. Трояновська