П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.02.2026  	Справа №607/9574/25 Провадження №3/607/712/2026	

місто Тернопіль
Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Якімець Тарас Ігорович розглянув матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

У С Т А Н О В И В:
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 311582 від 25 квітня 2025 року вказано, що 25 квітня 2025 року о 15 год. 31 хв. на дорозі Р-41 обхід м. Тернопіль, км 2, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом (далі – ТЗ) «Audi Q7», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Алкотест Драгер 6820, чи проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР – відмовився в категоричній формі. Від керування ТЗ відсторонений шляхом залишення ТЗ на місці зупинки, чим порушив п. 2.5 ПДР – відмова особи, яка керує ТЗ від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП).
Від захисника особи, яку притягують до адміністративної відповідальності, – адвоката Борсуківської К.О. – надійшло клопотання про закриття адміністративного провадження, в якому просила це провадження закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Адвокат послалася на недоведеність повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, оскільки ні в протоколі, ні в матеріалах справи немає інформації про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушенні і прийняте в справі рішення. Крім того, працівники поліції безпідставно зупинили ТЗ, без зазначення причин такої зупинки, також працівниками поліції було порушено вимоги Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026.
Отже, на думку захисника, матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про наявність у водія будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, у тому числі запаху алкоголю з ротової порожнини, а тому у ОСОБА_1 був відсутній обов`язок виконувати неправомірну вимогу працівника поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння як на місці, так і в закладі охорони здоров`я.
У судовому засіданні захисник особи, яку притягують до адміністративної відповідальності – адвокат Борсуківська К.О. – категорично заперечила визнання вини
ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).
Відповідно до частини першої статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото– і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото– і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення суду надано матеріали адміністративної справи, досліджені в судовому засіданні, а саме:
– протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 311582 від 25 квітня 2025 року (а.с. 1);
– копія постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 339396 від 25 квітня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною п`ятою статті 121, частиною першою статті 126 та частиною четвертою статті 126 КУпАП (а.с. 2);
– акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за допомогою «Alcotest Drager 6820», ознаки: почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці, результат огляду на стан сп`яніння – відмова (а.с. 3);
– направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 25 квітня 2025 року о 16 год. 09 хв. (а.с. 4);
– відеоматеріали «export-ydhe7», з нагрудної камери 856430 та відеореєстратора «video5222268494896198878», «video5222268494896198882» (а.с. 5);
– довідка ВП № 1 (м. Тернопіль) ТР УП ГУНП в Тернопільській області «Про наявність посвідчення», відповідно до якої ОСОБА_1 видано посвідчення водія серії НОМЕР_3 категорії А, А1, В, В1, С, С1 (а.с. 6);
– копія постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області
від 31 січня 2025 року (справа № 607/1824/25), якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України «Про екстрену медичну допомогу», надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.
Згідно з п.2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі – ПДР України), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
З об`єктивної сторони цей адміністративний проступок може бути вчинено шляхом: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відтак, відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП може наставати за три різні за своїм зовнішнім проявом діяння: безпосереднє керування ТЗ в стані відповідного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування ТЗ особі, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом певних лікарських засобів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на відповідні стани. При цьому суд звертає увагу, що останні два діяння, матимуть наслідком відповідальність безвідносно до того, чи перебувала винна особа у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, чи ні або чи встановлено такий стан. Зокрема, в аспекті останнього способу вчинення цього адміністративного проступку важливим є належна фіксація відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
За повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП настає відповідальність за частиною другою цієї статті. 
Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (стаття 254 КУпАП).
Приписами пункту 1 частини першої статті 255 КУпАП визначено, що уповноважені посадові особи органів Національної поліції мають право складати протоколи про правопорушення у справах за статтею 130 КУпАП. 
За змістом статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі (частина перша); протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга); у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це; особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання (частина третя); при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі (частина четверта).
Вказані приписи КУпАП, зокрема щодо процедури оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, деталізовано в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України
від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі – Інструкція № 1395).
За Інструкцією № 1395 протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП; до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення (пункт 1); протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; за наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами; у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис; особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу; під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі (пункт 2).
Згідно з вимогами статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (частина друга). У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (частина третя).
На рівні підзаконних нормативних актів порядок такого огляду регламентовано Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі – Порядок). Відповідно до Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС (пункт 2).
Відповідно до пункту 1 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція № 1452/735) вона визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду. 
У пункті 2 розділу І Інструкції № 1452/735 зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 311582 від 25 квітня 2025 року складений уповноваженою на те особою – працівником поліції із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених статтею 256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою та ОСОБА_1 . 
У судовому засіданні 24.10.2025 року сержант поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області Калачинський А.М. зазначив, що при оформленні матеріалів він дотримувався приписів КУпАП та підзаконних нормативних актів, у особи були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та встановлено, що водія вже було притягнуто до відповідальності за статтею 130 КУпАП, тож працівники поліції склали протокол за відповідною частиною статті 130 КУпАП. 
На підставі дослідження матеріалів справи, беручи до уваги зазначені норми законодавства України, суд вважає, що працівниками патрульної поліції було дотримано приписів КУпАП, Інструкції № 1452/735, Інструкції № 1395 та Порядку у частині здійснення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу.
З огляду на вищенаведене, суд вважає, що працівниками патрульної поліції було дотримано усіх приписів Інструкції щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з відеоматеріалів «export-ydhe7» (час 26:38 – 26:52) працівниками поліції були названі особі, яку притягують до адміністративної відповідальності, ознаки алкогольного сп`яніння. Крім того, працівником поліції двічі було запропоновано пройти огляд на місці зупинки ТЗ або проїхати до медичного закладу для виявлення стану алкогольного сп`яніння
(час – 27:35 – 27:36 та 27:47 – 27:49), однак ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду (час – 27:37 та 27:50 – 27:56).
Доводи сторони захисту щодо безпідставності зупинки працівниками поліції ТЗ, яким керував ОСОБА_1 , пов`язані з тим, що працівники поліції не могли під час руху автомобілів встановити факт руху водія без ременя безпеки, спростовуються матеріалами справи. Так, у судовому засіданні працівник поліції зазначив, що у період зупинки ТЗ був сонячний день і через бокове вікно водія було помітно, що водій не був пристебнутий ременем безпеки. Суд зауважує, що згідно з відеоматеріалами автомобіль «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_2 , включивши правий покажчик повороту, почав зміщення для зупинки на узбіччі й у цей момент з ТЗ ОСОБА_1 порівнявся ТЗ поліції, що давало змогу працівникам поліції оцінити дотримання або недотримання водієм вимог ПДР України у частині користування ременем безпеки. 
Крім того, адвокат зазначила, що вказана поліцейськими ознака сп`яніння у вигляді тремтіння пальців рук не свідчить про стан сп`яніння, а є наслідком наявності у ОСОБА_1 захворювання. Адвокат надала відповідні медичні документи (довідка серії 12 ААГ № 734533, свідоцтво про хворобу № 228) та зазначила, що водій ці документи надавав поліцейським для ознайомлення. Утім, суд зауважує, що наявність певних захворювань, навіть тих, які мають наслідком такі фізіологічні процеси, як-от тремтіння пальців рук, безумовно не свідчать про відсутність стану відповідного сп`яніння. Поліцейські навели також інші ознаки, крім того, працівники поліції запропонували особі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, під час якого медичними працівниками, які мають відповідні знання, було б оцінено стан особи з урахуванням його захворювання. 
У частині твердження захисника Фарини М.М. про відсутність у матеріалах справи доказів про притягнення водія до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, суд зауважує, що згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 січня 2025 року (справа № 607/1824/25) був притягнений до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Ця постанова 11.02.2025 набрала законної сили.
За наведеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд констатує доведеність факту порушення ОСОБА_1 приписівПДР України та наявність у його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що вчинено особою, яка упродовж року вже вчиняла правопорушення, відповідальність за яке передбачена
частиною першою цієї статті КУпАП. 
Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд відповідно до статей 33, 34, 35 КУпАП бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Так, ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності. Обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутні. Обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні. Санкція частини другої статті 130 КУпАП передбачає стягнення у виді оплатного вилучення ТЗ чи без такого, утім суд не вважає за доцільне вилучення ТЗ, оскільки воно суперечитиме співмірності адміністративного стягнення та вчиненого правопорушення. 
Тож ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення ТЗ, оскільки це буде достатнім та необхідним для виховання правопорушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.
Відповідно до приписів статті 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення; при цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Ураховуючи приписи частини третьої статті 30 КУпАП та беручи до уваги, що
ОСОБА_1 , відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 січня 2025 року (справа № 607/1824/25), був позбавлений права керування транспортними засобами на один рік й не відбув призначену судом частину стягнення на дату постановлення цього рішення у 9 місяців та 21 день, суд констатує, що з урахуванням призначеного стягнення у цій справі загальний строк адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, який необхідно накласти на
ОСОБА_1 , складає 3 (три) роки, 9 (дев`ять) місяців і 21 (двадцять один) день.
Згідно зі статтею 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, у відповідності до частини п`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 величини прожиткового мінімуму, що становить 665,60 гривень.
Керуючись статтями 7 – 9, 30, 33 – 36, 130, 245, 247, 251 – 252, 266, 280, 283 – 284, 287, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:
1. ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, який стягнути в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.
2. На підставі частин другої та третьої статті 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення шляхом приєднання до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного цією постановою, невідбутої частини адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області
від 31 січня 2025 року (№ 607/1824/25), накласти на  ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, який стягнути в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, 9 (дев`ять) місяців і 21 (двадцять один) день без оплатного вилучення транспортного засобу.
3. Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок у дохід держави.
4. Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
5. У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
6. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
7. Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
8. Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
9. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
10. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
11. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Повний текст судового рішення виготовлено 23 лютого 2026 року. 

Головуючий суддя	Т. І. Якімець