СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Харків Справа № 905/637/23 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Лакіза В.В.;
за участі секретаря судового засідання Андерс О.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (вх.№67Д/2) Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації на додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 02.04.2024 у справі №905/637/23 (повний текст додаткового рішення складено та підписано 23.12.2025 суддею Устимовою А.М. у приміщенні Господарського суду Донецької області) 
за позовом Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації, м.Краматорськ Донецької області, 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янська сіль», смт.Райгородок Краматорського району Донецької області,
про стягнення 4318832,96 грн, -
ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янська сіль» про стягнення 4318832,96 грн, з яких: основна заборгованість у сумі 2881511,27 грн, пеня у сумі 1022962,60 грн, 3% річних у сумі 63810,80 грн, інфляційні втрати у сумі 350548,29 грн.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 20.03.2024 у справі №905/637/23 у позові відмовлено.
Додатковим рішенням Господарського суду Донецької області від 02.04.2024 у справі №905/637/23 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янська сіль» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації витрат на правничу допомогу на загальну суму 88000,00 грн задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янська сіль» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 50000 грн. У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
Ухвалюючи оспорюване додаткове рішення, суд першої інстанції встановив, що матеріалами справи підтверджено обсяг наданих адвокатом послуг під час безпосереднього розгляду справи у суді. Зокрема, адвокат склав та направив до суду відзив на позовну заяву, заперечення на відзив на позовну заяву, додаткові письмові пояснення, заперечення стосовно вимог заяви. Розбіжностей щодо обсягу послуг у частині надання документів судом не встановлено. Адвокат брав участь у засіданнях суду: 02.08.2023, 29.08.2023, 26.09.2023, 18.10.2023, 15.11.2023, 11.12.2023, 12.12.2023, 20.03.2023. Щодо акту №4 від 28.08.2023, в якому зафіксовано, що адвокат, зокрема, брав участь у судовому засіданні 29.08.2023 о 12.00 годині, господарський суд зазначив, що в цій частині дата акту, що передує даті засідання, є помилкою, фактично адвокат брав участь у засіданні 29.08.2023, витрати є понесеними. Одночасно господарським судом встановлено, що судове засідання з розгляду по суті справи №905/637/23, призначене на 06.03.2024 о 15:30 год. не відбулось, оскільки на час проведення судового засідання у м.Харкові, де розташоване приміщення суду, оголошено повітряну тривогу, яка продовжувалась до кінця робочого дня, що унеможливило проведення судового засіданні за участі представників сторін, які з`явились до зали суду особисто, таким чином, послуги, що зафіксовані в акті №37 б/н від 06.03.2024 - участь у судовому засіданні в якості представника у справі №905/637/23 у Господарському суді Донецької області, яке відбулося 06.03.2024, адвокатом не надані, тому стягнення вартості послуг з правничої допомоги у сумі 6000,00 грн, що зафіксована сторонами у відповідному акті, не узгоджується з критеріями реальності адвокатських витрат. Також господарський суд дійшов висновку, що стягнення повної вартості послуг з правничої допомоги в сумі 82000,00 грн, що підтверджена документально, не узгоджується з критеріями реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру і пропорційності, взявши до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, виходячи із засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, у зв`язку з чим відшкодував на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 50000,00 грн. 
Позивач - Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації, подав на додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 02.04.2024 у справі №905/637/23 до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить додаткове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янська сіль» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації витрат на правничу допомогу на загальну суму 88000,00 грн відмовити повністю.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що Верховним Судом (постанова від 10.01.2024 у справі №285/554/21) сформовано висновки щодо застосування норм процесуального права (частини 8 ст.141, частини 1 ст.246 Цивільного процесуального кодексу України, які є аналогічними положенням частини 8 ст.129, частини 1 ст.221 Господарського процесуального кодексу України) за обставин, коли докази на підтвердження розміру судових витрат з надання професійної правничої допомоги фізично існували на момент закінчення судових дебатів (до ухвалення судового рішення), однак їх надано протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення без обґрунтування поважних причин неподання до закінчення судових дебатів у справі, відповідно до яких у випадку, якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, вона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє у задоволенні заяви про стягнення витрат. Зміст наданих в обґрунтування розміру понесених судових витрат відповідача на правничу допомогу у Господарському суді Донецької області у справі №905/637/23 свідчить, що усі документи, якими обґрунтована заява відповідача, подана протягом 5-ти днів після ухвалення судом рішення (20.03.2024) фізично існували на момент закінчення судових дебатів (до ухвалення судового рішення) – 20.03.2024 о 18:32:39 год. згідно з протоколом судового засідання в режимі відеоконференції №2635259, і лише платіжна інструкція №6370 від 22.03.2024 фізично не існувала на момент закінчення судових дебатів (до ухвалення судового рішення), у той час як факт існування або не існування акту №38 від 20.03.2024 на момент закінчення судових дебатів (до ухвалення судового рішення) неможливо достеменно встановити з огляду на відсутність відомостей про час його підписання сторонами, незалежно від його змісту. У той же час заява представника відповідача від 25.03.2024 про ухвалення додаткового рішення обґрунтувань поважності причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі, не містить. Тому, на думку заявника, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, стягуючи з позивача на користь відповідача судові витрати на правничу допомогу, оскільки не суд не взяв до уваги, що подана заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення не містить обґрунтування поважності причин неподання доказів їх понесення до закінчення судових дебатів та ухвалення рішення, тому мав відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 витребувано у Господарського суду Донецької області матеріали справи №905/637/23 та ухвалено надіслати їх до Східного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи №905/637/23.
22.01.2026 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача - Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації на додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 02.04.2024 у справі №905/637/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 19.02.2026 о 14:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду. 
10.02.2026 через підсистему «Електронний суд» від відповідача – ТОВ «Слов`янська сіль» надійшов відзив (вх.№1715) на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що представник відповідача, адвокат Мудраченко І.В. до закінчення судових дебатів у справі повідомив суд (і це було зафіксовано) про наявність доказів та заявив про намір подати їх у встановлений законом строк після ухвалення рішення суду. Подання зазначених доказів здійснено у межах п`ятиденного строку після ухвалення рішення суду та з дотриманням вимог процесуального закону, у зв`язку з чим підстави для відмови у їх прийнятті відсутні. Посилаючись на правову позицію, викладену Верховним Судом у постановах №922/445/19 від 03.10.2019, №910/906/18 від 22.11.2019, №910/15746/24 від 03.02.2026, №910/6519/24 від 28.01.2026, №910/16803/19 від 19.07.2021, №921/221/21 від 27.01.2022.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.02.2026 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янська сіль», адвоката Мудраченка І.В., про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів, задоволено. Ухвалено судове засідання 19.02.2026 о 14:00 год. та усі подальші судові засідання у справі №905/637/23 проводити за участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янська сіль», адвоката Мудраченка І.В., у режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.02.2026 клопотання представника Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», адвоката Шипенка М.С., про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів, задовольнити. Ухвалено судове засідання 19.02.2026 о 14:00 год. та усі подальші судові засідання у справі №905/637/23 проводити за участі представника Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», адвоката Шипенка М.С., у режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку.
У судовому засіданні 19.02.2026, яке проходило в режим відеоконференції, представник позивача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, та просив суд її задовольнити.
Відповідач проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити її без задоволення, додаткове рішення – залишити без змін.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення (додаткового) суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає таке.
Положеннями ст.59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до пункту 12 частини 3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до ст.131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Стаття 16 Господарського процесуального кодексу України вказує, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з пунктом 9 частини 1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.30 Господарського процесуального кодексу України гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За положеннями ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 1 ст.124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до частин 1 – 3 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За змістом частини 1 статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Частиною 3 ст.244 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
У постанові від 22.04.2024 у справі №346/2744/21 Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, пославшись на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2024 у справі №285/5547/21, наголосила:
- якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, вона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;
- у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.
У постанові від 10.01.2024 у справі №285/5547/21 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду урахував, що рішення суду першої інстанції ухвалене 27.12.2022, при цьому позивач звернувся із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу, до якої додав докази їх понесення, протягом п`яти днів після його ухвалення (03.01.2023). Докази були датовані за період з 09.12.2021 до 03.08.2022, тобто до моменту постановлення рішення суду першої інстанції; погодився з позицією суду першої інстанції, який відмовив у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки її зміст не містив обґрунтування поважних причин неподання доказів, що підтверджують розмір судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі.
Верховний Суд, здійснюючи касаційний перегляд господарських справ, також неодноразово посилався на окреслені висновки Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (постанови від 25.09.2024 у справі №910/1007/22, від 26.11.2024 у справі №916/2168/22, від 12.12.2024 у справі №911/826/23, від 28.01.2025 у справі №910/5810/24).
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово вказував на те, що право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей, 129 Господарського процесуального кодексу України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести, у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема, не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів.
Ініціювати питання про розподіл витрат, понесених на професійну правничу допомогу, має сторона, яка понесла ці витрати, й для цього потрібно щонайменше заявити/повідомити суду про необхідність їх розподілу за наслідками розгляду справи. Власне з цим - з об`єктивованою формою вираження наміру сторони щодо розподілу витрат ще до завершення розгляду справи (чи то в порядку письмового провадження, чи в судовому засіданні) пов`язується можливість, як потім подати протягом п`яти днів докази на підтвердження цих витрат, так і ухвалення на цій підставі додаткового судового рішення.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі №910/9714/22 зазначив, що наведені вище положення ст.124, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України у сукупності з положеннями ст.221 Господарського процесуального кодексу України дають підстави дійти висновку, що у разі подання стороною таких доказів до закінчення судових дебатів у справі, суд може вирішити питання розподілу судових витрат під час ухвалення судового рішення. У разі, якщо сторона (з поважних причин) до закінчення судових дебатів не подала докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, але зробила про це відповідну заяву, суд може вирішити питання про судові витрати, шляхом ухвалення додаткового рішення.
Заявник апеляційної скарги стверджує, що відповідачем порушено процедуру подання доказів понесення судових витрат, яка визначена частиною 8 ст.129, ст.221 Господарського процесуального кодексу України, та не обґрунтовано наявність поважних причин неможливості їх подання до закінчення судових дебатів. 
Як свідчать матеріали справи, у відзиві (вх.№0710/2807/23 від 19.07.2023) на позовну заяву представник відповідача, зокрема, зазначив, що на момент подання відзиву відповідач вже поніс такі витрати: 6000,00 грн за збір необхідної інформації, вивчення нормативно-правової бази, аналіз судової практики, підготовку та вкладання відзиву на позовну заяву (відповідно до умов договору про надання правової допомоги). Відповідач також очікує понести у зв`язку з розглядом справи такі витрати: 6000,00 грн за аналіз відповіді на відзив, вивчення нормативно-правової бази, аналіз судової практики, підготовку і складання заперечень. 6000,00 грн за представництво інтересів адвокатом в кожному судовому засіданні як на стадії підготовчого провадження, так і слухання справи по суті. З умов, що виникне потреба у складанні додаткових заяв/клопотань/заперечень сум витрат на професійну правничу допомогу може змінюватись (а.с.141-152, том 1).
Тобто відповідач, на виконання положень ст.124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору (відзив на позовну заяву) подав до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат та зазначив про намір заявити про стягнення витрат на правничу допомогу.
Крім того, під час судового засідання 20.03.2024 представник відповідача у порядку частини 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України заявив клопотання щодо подання доказів на підтвердження надання правової допомоги протягом п`яти днів з моменту ухвалення рішення суду у разі відмови у задоволенні позову, вказане клопотання задоволено господарським судом, що зафіксовано у протоколі судового засідання, яке проходило в режимі відеоконференції. Вказані обставини перевірені у ході апеляційного перегляду справи. 
Господарським судом ухвалено та проголошено рішення у даній справі 20.03.2024.
25.03.2024 через підсистему «Електронний суд» відповідач подав до господарського суду клопотання №б/н, в якому просив суд ухвалити додаткове рішення про покладення на АТ «Донецькоблгаз» суми судових витрат, а саме, витрат на професійну правничу допомогу, які ТОВ «Слов`янська сіль» понесло у зв`язку із розглядом судової справи №905/637/23 у суді першої інстанції на загальну суму 88000,00 грн. 
До вказаної заяви відповідачем надано копії: договору №б/н про надання правової допомоги від 27.06.2023, додаткової угоди №1 від 27.06.2023, актів №1 від 18.07.2023, №2 від 02.08.2023, №3 від 02.08.2023, №4 від 28.08.2023, №9 від 22.09.2023, №10 від 26.09.2023, №11 від 11.10.2023, №12 від 18.10.2023, №18 від 15.11.2023, №19 від 11.12.2023, №20 від 11.12.2023, №21 від 12.12.2023, №36 від 23.02.2024, №37 від 06.03.2024, №38 від 20.03.2024, платіжних доручень щодо оплати за договором про надання правової допомоги від 27.06.2023, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, а також ордер на представництво інтересів відповідача. 
Отже, відповідач подав до господарського суду докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу в межах строку, встановленого частиною 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.
Таким чином, позивач виконав обов`язкові етапи практичної реалізації принципів відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.
Господарським судом встановлено, що представником відповідача у справі №905/637/23 є адвокат Мудраченко Іван Володимирович, що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4846 від 26.07.2017, що видане Радою адвокатів Донецької області від 26.07.2017. Адвокат зареєстрований у Єдиному реєстрі адвокатів України, інформація про що наявна у відкритому доступі за посиланням https://erau.unba.org.ua/profile/55230. Документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у справі є ордер №1198357 серія АН від 30.06.2023, в якому вказано, що підставою для його видачі є договір про надання правової допомоги №б/н від 27.06.2023. 
27.06.2023 між адвокатом Мудраченком І.В. (адвокат) та ТОВ «Слов`янська сіль» (клієнт) укладено договір №б/н про надання правової допомоги, за умовами пунктів 1.1-1.1.4 якого адвокат зобов`язується надати клієнту правову інформацію, консультації і роз`яснення з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру в питаннях, що стосуються господарської фінансової та іншої діяльності, за дорученням клієнта здійснювати його представництво. Адвокат надає клієнту такі послуги: надання правової інформації, консультації та роз`яснень правового характеру; складання заяв, скарг, запитів, клопотань та інших документів правового характеру; здійснення представництва клієнта, а також надання йому правової допомоги в судових установах, правоохоронних, наглядових та контролюючих органах, в органах місцевого самоврядування та їх структурних підрозділах будь-якого рівня та будь-якої направленості, перед юридичними особами та громадянами (в тому числі, в судах загальної юрисдикції всіх рівнів та будь-якої спеціалізації, в органах прокуратури, Внутрішніх справ, Служби безпеки, Державної фіскальної служби, в будь-яких підприємствах, установах та організаціях, незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, а також у взаємовідносинах з усіма фізичними особами; надання інших видів правової допомоги, передбачених законодавством. 
Згідно з пунктом 3.2 договору за надання правової допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокату суму коштів вказану в акті приймання-передачі правової допомоги.
У додатковій угоді №1 до договору про надання правової допомоги №б/н від 27.06.2023 вказано у пункті 1, що сторони за додатковою угодою до договору про надання правової допомоги домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором про надання правової допомоги №б/н від 27.06.2023 у рамках судової справи №905/637/23, яка перебуває у провадженні Господарського суду Донецької області за позовом АТ «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації до ТОВ «Слов`янська сіль» про стягнення заборгованості становить: аналіз позовної заяви, збір необхідної інформації, вивчення нормативно-правової бази, аналіз судової практики, підготовку та складання відзиву на позовну заяву – 6000,00 грн; аналіз відповіді на відзив, збір необхідної інформації, вивчення нормативно-правової бази, аналіз судової практики, підготовку та складання заперечень – 6000,00 грн; складання письмових пояснень, та інших процесуальних документів – 4000,00-6000,00 грн (в залежності від складності та обсягу; підготовка та участь у кожному судовому засіданні на стадії підготовчого провадження та слухання справи по суті – 6000 грн за кожне судове засідання (якщо судове засідання не відбулося не з вини адвоката, оплата здійснюється в повному обсязі).
Строк дії даного договору узгоджено у розділі 5, зокрема, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, діє до 26.06.2024, однак у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначила про те, що частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
На підтвердження фактичного надання послуг адвокатом відповідачу суду надано акти до договору про надання правової допомоги №б/н від 27.06.2023, в яких зазначено, що адвокатом надано клієнту такі послуги:
Акт №1 від 18.06.2023 - аналіз позовної заяви, збір необхідної інформації, вивчення нормативно-правової бази, аналіз судової практики, підготовку та складання відзиву на позовну заяву Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» у Господарському суді Донецької області у справі 905/637/23, гонорар складає 6000,00 грн.
Акт №2 від 02.08.2023 - підготовка та участь у судовому засіданні в якості представника у справі №905/637/23 у Господарському суді Донецької області, яке відбулося 02.08.2023 о 13:00 годині, гонорар складає 6000,00 грн.
Акт №3 від 02.08.2023 - аналіз відповіді на відзив, збір необхідної інформації, вивчення нормативно-правової бази, аналіз судової практики, підготовку та складання заперечень у справі №905/637/23 у провадженні Господарського суду Донецької області, гонорар складає 6000,00 грн.
Акт №4 від 28.08.2023 - підготовка та участь у судовому засіданні в якості представника у справі №905/637/23 у Господарському суді Донецької області, яке відбулося 29.08.2023 о 12:00 годині, гонорар складає 6000,00 грн.
Акт №9 від 22.11.2023 - аналіз ухвали суду від 29.08.2023, збір необхідної інформації, вивчення нормативно-правової бази, аналіз судової практики, підготовку та складання додаткових письмових пояснень у справі №905/637/23 у провадженні Господарського суду Донецької області, гонорар складає 6000,00 грн.
Акт №10 від 26.09.2023 - підготовка та участь в судовому засіданні в якості представника у справі №905/637/23 у Господарському суді Донецької області, яке відбулося 26.09.2023 о 13:30 годині, гонорар складає 6000,00 грн.
Акт №11 від 11.10.2023 - аналіз ухвали суду від 26.09.2023, збір необхідної інформації, вивчення нормативно-правової бази, аналіз судової практики, підготовку та складання додаткових письмових пояснень на виконання ухвали суду від 26.09.2023 у справі №905/637/23 у проваджені Господарського суді Донецької області, гонорар складає 6000,00 грн.
Акт №12 від 18.10.2023 - підготовка та участь у судовому засіданні в якості представника у справі №905/637/23 у Господарському суді Донецької області, яке відбулося 18.10.2023 о 13:30 годині, гонорар складає 6000,00 грн.
Акт №18 від 15.11.2023 - підготовка та участь у судовому засіданні в якості представника у справі №905/637/23 у Господарському суді Донецької області, яке відбулося 15.11.2023, гонорар складає 6000,00 грн.
Акт №19 від 11.12.2023 - підготовка та участь у судовому засіданні в якості представника у справі №905/637/23 у Господарському суді Донецької області, яке відбулося 11.12.2023, гонорар складає 6000,00 грн.
Акт №20 від 11.12.2023 - ознайомлення з додатковими поясненнями позивача, аналіз, підготовка та складання додаткових пояснень у справі №905/637/23 у Господарському суді Донецької області, гонорар складає 6000,00 грн.
Акт №21 від 12.12.2023 - підготовка та участь у судовому засіданні в якості представника у справі №905/637/23 у Господарському суді Донецької області, яке відбулося 12.12.2023, гонорар складає 6000,00 грн.
Акт №36 від 23.01.2024 - ознайомлення та аналіз заяви про долучення та складення заперечень проти задоволення вказаної заяви у справі №905/637/23 у Господарському суді Донецької області, гонорар складає 4000,00 грн.
Акт №37 від 06.03.2024 - підготовка та участь у судовому засіданні в якості представника у справі №905/637/23 у Господарському суді Донецької області, яке відбулося 06.03.2024, гонорар складає 6000,00 грн.
Акт №38 від 20.03.2024 - підготовка та участь у судовому засіданні в якості представника у справі №905/637/23 у Господарському суді Донецької області, яке відбулося 20.03.2024, гонорар складає 6000,00 грн.
Отже, види та вартість послуг на правову (правничу) допомогу в достатній мірі конкретизовані у змісті актів до договору про надання правової допомоги. 
Матеріали справи містять платіжні доручення у підтвердження факту оплати послуг.
Усі документи датовані до моменту ухвалення судового рішення від 20.03.2024, крім акту №38 виконаних робіт від 20.03.2024, який, відповідно до змісту наявних в ньому відомостей, був створений та підписаний між клієнтом і адвокатом після ухвалення судового рішення, а також платіжна інструкція №6370 від 22.03.2024 (а.с.100, 122, том 1).
Вказаний акт підтверджує фактичне виконання адвокатом погоджених з клієнтом послуг за договором про надання правової допомоги (участь у судовому засіданні), отже, відповідач вчасно (до судових дебатів) повідомив про те, що докази будуть подані після ухвалення судового рішення, з урахуванням того, що остаточний підсумок наданої правової допомоги може бути підведений за результатами отримання позитивного судового рішення (на користь відповідача).
Доводи заявника апеляційної скарги про несвоєчасне подання доказів понесених витрат, які, на його переконання, мали бути подані відповідачем до закінчення судових дебатів, оскільки існували фізично, тоді як останній не навів обґрунтованих поважних причин їх подання після ухвалення судового рішення, є безпідставними, адже деяких з цих доказів не існувало на час ухвалення місцевим господарським судом рішення, зокрема, акта №38 приймання-передачі правничої допомоги від 20.03.2024 та платіжної інструкції №6370 від 22.03.2024.
У зв`язку з викладеним, доводи заявника апеляційної скарги про порушення процедури подання доказів понесення судових витрат спростовуються матеріалами справи, адже деякі з доказів заявник отримав лише після ухвалення господарським судом рішення та одним пакетом подав докази понесених витрат, у тому числі, яких не існувало на час ухвалення рішення, попередньо заявивши про їх подання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду до закінчення судових дебатів, що повною мірою узгоджується з наведеними вище положеннями Господарського процесуального кодексу України та жодним чином не суперечить позиціям Верховного Суду, на які посилається заявник апеляційної скарги.
Аналогічна правова позиція зазначена Верховним Судом у постанові від 25.03.2025 у справі №910/11352/24 у постанові від 03.02.2026 у справі №910/15746/24. 
Вирішуючи заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат, суд першої інстанції зазначив, що правнича допомога у сумі 82000,00 грн підтверджена документально, урахував ст.126, 129 Господарського процесуального кодексу України, та частково задовольнив заяву з тих підстав, що витрати, понесені заявником, зокрема, не узгоджується з критеріями реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру та пропорційності, оскільки ці витрати не мають характеру необхідних, та зменшив їх розмір до 50000,00 грн.
Беручи до уваги вимоги процесуального законодавства, зокрема, ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд додаткового рішення Господарського суду Донецької області від 02.04.2024 у справі №905/637/23 виключно у межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, які не містять обґрунтувань щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу. 
Таким чином, господарський суд під час ухвалення оскаржуваного додаткового рішення урахував ключові обставини, які необхідні під час розгляду заяви про розподіл витрат на правничу допомогу, оцінив витрати у контексті принципів розумності, співмірності, обґрунтованості і дійшов обґрунтованого висновку про її часткове задоволення та ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача на користь відповідача 50000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
Водночас доводи скаржника щодо порушення судом норм процесуального права не знайшли свого підтвердження.
Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За наведених вище обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалене господарським судом додаткове рішення є законним та обґрунтованим, тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Керуючись статтями 254, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації залишити без задоволення. 
Додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 02.04.2024 у справі №905/637/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена 25.02.2026. 

Головуючий суддя І.В. Тарасова

Суддя Я.О. Білоусова 

Суддя В.В. Лакіза