Справа № 707/2923/25 
2/703/195/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого – судді Биченка І.Я.,
за участю:
секретаря судового засідання -Литвин Г.Т.,
представника відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
установив:
ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 819672,77 грн. як відшкодування витрат, заподіяних позивачеві.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01 жовтня 2019 року між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «ОТП Лізінг» був укладений генеральний договір страхування наземного транспорту №1362/19-Т/ДГО/НС/Ц2 та сертифікат щодо страхування відповідного переліку ТЗ №1918/23/Т/Чк/10349/А від 29.11.2023.
Згідно сертифікату ТЗ №1918/23/Т/Чк/10349/А від 29.11.2023 щодо страхування відповідного переліку транспортних засобів, ПАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Тойота Рав 4» номерний знак НОМЕР_1 .
16 листопада 2024 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота Рав 4» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Део Ланос» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .
Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля «Део Ланос» номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі №711/9132/24 від 26 грудня 2024 року.
Згідно висновку експерта №142 від 27.12.2024 вартість відновлювального ремонту транспртного засобу «Тойота Рав 4» номерний знак НОМЕР_1 становить 1003568 грн 35 коп.
Також, згідно рахунків №СМС-К-25304 від 26.11.2024 та №СМС-К-26885 від 19.02.2025 наданих ТОВ «Мотор Сіті Черкаси» вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота Рав 4» номерний знак НОМЕР_1 становить 978072 грн 77 коп.
ПАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило ТОВ «ОТП Лізинг» страхове відшкодування в розмірі 978072 грн 77 коп.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в АТ «СГ «ТАС».
АТ «СГ «ТАС» оплатило страхове відшкодування відповідно до умов полісу №ЕР-219443284 на рахунок ПАТ «СК «Арсенал Страхування» в розмірі 158400 грн 00 коп. 
Невідшкодованою залишилася частина виплаченого страхового відшкодування у розмірі 819672 грн 77 коп., яка покладається на відповідача, як винуватця ДТП та яку позивач просив стягнути з відповідача та відшкодувати судові витрати.
Враховуючи викладене, ПАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося до ОСОБА_2 з позовом в якому просить стягнути з неї вказану суму та понесені судові витрати.
Ухвалою від 04 серпня 2025 року Черкаський районний суду Черкаської області прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 04 вересня 2025 року справу передано за підсудністю до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області в порядку ст. 31 ЦПК України.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 вересня 2025 року справу передано на розгляд судді Биченка І.Я.
Ухвалою суду від 29 вересня 2025 року прийнято до розгляду справу за позовом ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди. Розгляд справи постановлено розпочати спочатку за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 04 грудня 2025 року підготовче судове засідання по справі відкладено у звязку з неявкою представника відповідача.
Ухвалою суду від 09 грудня 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідачки про призначення судової автотоварознавчої експертизи відмовлено.
Ухвалою суду від 09 грудня 2025 року закрито підготовче судове засідання по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
У наданому суду відзиві представник відповідачки проти задоволення позову заперечував. Вказав, що позивач не надав доказів того, де перебував пошкоджений транспортний засіб після ДТП, а саме: чи мали до нього доступ сторонні особи та чи здійснювалася його експлуатація, оскільки вказане впливає на обсяг, характер пошкоджень та суму ремонту. Зауважив, що надана позивачем експертиза не є належним та допустимим доказом по справі, оскільки експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність, а наданий документ не є висновком експерта у розумінні закону. Вказав, що у наданому висновку експертом необгрунтовано, чому деталі підлягають заміні, хоча візуально вони можуть бути відновлені. Крім того зауважив, що відповідачка не була повідомлена та не була присутня під час проведення експертизи. Вартість ремонту транспортного засобу є суттєво завищеною та не відповідає ринковим цінам. Також представник відповідачки вказав, що позивачем не надано документів, що підтверджують фактичну оплату витрат, повязаних саме з ДТП. Зауважив, що позов грунтується на регресній вимозі страховика, однак позивач не надав доказів, що цивільно –правова відповідальність відповідачки була застрахована саме в нього, не надав заяви потерпілого про виплату страхового відшкодування та не підтвердив, що страхове відшкодування було виплачено саме потерпілій особі та в розмірі, який позивач заявляє. Враховуючи викладене просив відмовити у задоволені позову у повному обсязі.
У наданій суду відповіді на відзив представник позивача вказала, що зазначені представником відповідача заперечення проти позову є необгрунтованими та спростовуються матеріалами справи. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. 
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій розгляд справи просила проводити без її участі, на задоволенні позову наполягала.
Представник відповідачки в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Суд, заслухавши пояснення представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, подані відзив та відповідь на відзив, доходить наступного.
Предметом розгляду даної справи є спір про відшкодування шкоди, заподіяної майну позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Як вбачається з матеріалів справи 01 жовтня 2019 року між ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та ТОВ «ОТП «Лізинг» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №1362/19-Т/ДГО/НС/Ц2.
Згідно сертифікату №1918/23/Т/Чк/10349/А від 29 листопада 2023 року щодо страхування відповідного переліку транспортних засобів, ПАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Тойота Рав 4» номерний знак НОМЕР_1 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу «Тойота Рав 4» номерний знак НОМЕР_1 є ТОВ «ОТП «Лізинг».
Як вбачається з довідки про дорожньо-транспортну пригоду №3024323396403013, 16 листопада 2024 року о 11 год. 30 хв. в м. Черкаси сталася ДТП за участю автомобілів «Тойота Рав 4» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та «Део Ланос» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .
В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. 
Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 грудня 2024 року по справі № 711/9132/24, яка вступила в законну силу 07 січня 2025 року, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 16 листопада 2024 року о 11.30 год. водій ОСОБА_2 керувала автомобілем «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по другорядній дорозі, а саме по вул. Гоголя, не дала дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, а саме по вул. Пастерівська, у результаті чого сталося зіткнення з транспортним засобом «Toyota Rav-4 Hybrid» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , після чого транспортний засіб «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 здійснив наїзд на дорожній знак 5.38.1, внаслідок чого автомобілі та дорожній знак отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, за що передбачена адміністративна відповідальність за с.124 КУпАП.
Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Факт вчинення ДТП підтверджується, також, довідкою №3024323396403013 про дорожньо-транспортну пригоду. 
Як вбачається з матеріалів справи цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застраховано в АТ «СГ «ТАС».
18 листопада 2024 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «Арсенал Страхування» із заявою про настання страхового випадку.
За замовленням позивача судовим експертом автотоварознавцем Березовським А.А. було проведено автотоварознавче дослідження автомобіля «Тойота Рав 4», номерний знак НОМЕР_1 , за результатом якого складений висновок експерта №142 від 27 грудня 2021 року.
Згідно змісту відповідного висновку експерта вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота Рав 4» номерний знак НОМЕР_1 внаслідок пошкодження останнього під час ДТП, що мала місце 16 листопада 2024 року складає 1003568 грн 35 коп.
Відповідно до рахунків № СМС-К-25304 від 26 листопада 2024 року та №СМС-К-26885 від 19 лютого 2025 року наданих ТОВ «Мотор Сіті Черкаси» вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Тойота Рав 4» номерний знак НОМЕР_1 склала 978072 грн 77 коп.
Факт проведення відновлювального ремонту автомобіля марки «Тойота Рав 4» номерний знак НОМЕР_1 у розмірі 978072 грн 77 коп. підтверджується актами виконаних робіт №МС-К-25304 від 21 лютого 2025 року та №МС-К-26885 від 18 квітня 2025 року наданих ТОВ «Мотор Сіті Черкаси».
Згідно платіжних доручень №7311 від 28.02.2025 та №7250 від 28.02.2025 ТОВ «ОТП «Лізинг» сплатило на рахунок ТОВ «Мотор Сіті Черкаси» за проведений ремонт транспортного засобу «Тойота Рав 4» номерний знак НОМЕР_1 .
У зв`язку з викладеним ПАТ «СК «Арсенал Страхування» відповідно до умов договору страхування №1362/19-Т/ДГО/НС/Ц2, страхового акту №006.02101224-2 та розрахунку страхового відшкодування сплатило ТОВ «ОТП Лізинг» страхове відшкодування в розмірі 978072 грн 77 коп., що підтверджується платіжним дорученням №62528491 від 07 березня 2025 року.
Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Део Ланос» номерний знак НОМЕР_2 , згідно з полісом №219443284, була застрахована в АТ «СГ «ТАС», останнє відшкодувало позивачу частину завданої відповідачем шкоди у розмірі 158400 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №25910 від 03 квітня 2025 року.
Згідно ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Отже, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
За змістом ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).
За вимогами ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Отже, закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.
За положенням ст. 979 ЦК України, договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування). Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством.
Відповідно до положень ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Також, ст.108 Закону України «Про страхування» визначено, що страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Відповідно до п.50 ч.1 ст.1 Закону України «Про страхування» страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства.
Згідно вимог ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) зроблено висновок, що згідно зістаттями 993 ЦК України та 27 ЗУ «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.
Отже, відносини між позивачем та відповідачем регулюються правилами ст. 993 ЦК України та ст. 108 Закону України «Про страхування». Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.
У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди в деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди в порядку суброгації.
Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.
Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.
Верховний Суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року, справа № 686/17155/15-ц, вказав, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Так, з установлених судом обставин справи убачається, що із страховик відповідача здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 158400 грн 00 коп. 
Таким чином, відповідач як винуватець ДТП, зобов`язаний відшкодувати позивачеві різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 819672 грн 77 коп.
За таких обставин, позовні вимоги ПАТ «СК Арсенал Страхування» підлягають задоволенню у повному обсязі.
Разом з тим, у наданому суду відзиві представник відповідачки заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись, зокрема, на ту обставину, що наданий позивачем висновок експерта проведений з порушенням вимог чинного законодавста. Експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність, що є обов`язковою умовою відповідно до вимог ст.101-103 ЦПК України, а наданий ним висновок -необгрунтованим. Також вказав, що його довірителька не була присутня під час проведення вказаної експертизи, що порушує принцип змагальності та рівності сторін.
Однак, суд відхиляє такі твердження представника відповідповідача виходячи з наступного.
Відповідно до частин 1, 3, 6, 7 статті 102 ЦПК України висновок експерта-це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимогидо висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
У ч.6 ст.106 ЦПК України, яка регламентує проведення експертизи на замовлення учасників справи зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.
Згідно з ч.5 ст.106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Суд зазначає, що наданий позивачем висновок було виконано до пред`явлення позову у цій справі, а не під час її розгляду, указаний висновок не є висновком експерта, виконаним за зверненням учасника справи, а особа, яка його виконувала, має кваліфікацію судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз за спеціальністю «Визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитків, завданого власнику транспортного засобу», стаж роботи за спеціальністю з 1996 року, тому вимоги статті 106 ЦПК України на вказані правовідносини не поширюються.
Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 17 серпня 2022 року у справі № 761/15232/18 та від 18 квітня 2024 року у справі № 701/453/21.
Крім того, гідно пункту 4.23 Інструкції про порядок призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 зі змінами, зазначено, що у висновку експертного дослідження опускається запис, який стосується відповідальності особи, що проводить дослідження, за надання завідомо неправдивого висновку. 
Таких самих висновків щодо висновків експертних досліджень дійшов і КЦС ВС у постанові від 23.11.2020 року у справі № 643/10751/16.
Згідно з пунктом 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 №142/5/2092 та зареєстрованій у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Замовник повинен забезпечити належні безпечні умови огляду (освітлення, вільний доступ, можливість огляду КТЗ з різних сторін тощо).
Отже, присутність заінтересованих осіб не є імперативною вимогою, а забезпечується лише у разі наявності відповідної потреби.
Суд зазначає, що наданий позивачем висновок експерта №142 складений з дотриманням діючого законодавства, містить чіткість і повноту відповідей на поставлені питання, а тому є належним та допустимим доказом у даній справі, щр обгрунтовує та доводить розмір заподіяних позивачу збитків.
Також у поданому відзиві представник відовідача зазначив, що позивачем не надано доказів того, де перебував пошкоджений транспортний засіб після ДТП, що впливає на обсяг та характер пошкоджень; вартість ремонту транспортного засобу є суттєво завищеною та не відповідає ринковим цінам. Крім того, позивачем не надано документів, що підтверджують фактичну оплату витрат, пов`язаних саме з ДТП. Також вказав, що позов грунтується на регресній вимозі страховика, однак позивач не надав доказів, що цивільно –правова відповідальність відповідачки була застрахована саме в нього та не надав заяви потерпілого про виплату страхового відшкодування.
Однак, суд зазначає, що вказані твердження представника відповідача спростовуються встановленими судом обставинами. 
Обрана представником відповідачки позиція щодо невизнання позову побудована виключно на власних твердженнях, які не підтверджені жодними належними, допустимими і достовірними доказами та які в той же час не спростовують наданих позивачем доказів.
Як встановлено ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов підлягає до повного задоволення з відповідачки на користь позивача належить стягнути 12295 грн 09 коп. сплачено, відповідно до платіжної інструкції №62546967 від 17 липня 2025 року, судового збору.
Докази на понесення позивачем будь-яких інших судових витрат матеріали справи не містять.
На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-266, 268 ЦПК України, суд
вирішив:
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» 819672 грн 77 коп. страхового відшкодування та 12295 грн 09 коп. судового збору, а всього 831967 (вісімсот тридцять одна тисяча дев`ятсот шістдесят сім) грн 86 (вісімдесят шість) коп.
Рішення може бути оскаржене сторонами до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи
Повне судове рішення складено 19 березня 2026 року
Учасники справи:
позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», місцезнаходження: м. Київ, вул. Борщагівська, 154, код ЄДРПОУ 33908322;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . 

Суддя        І.Я. Биченко