Справа № 366/59/22      Провадження № 2/366/5/26

РІШЕННЯ 
Іменем України

15 січня 2026 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого – судді Ткаченка Ю.В., за участю секретаря судових засідань – Морозової Я.Р., розглянувши у відкритому судовому засідання, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника позивача – адвоката Працюка Володимира Леонідовича до ОСОБА_4 , третя особа: Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області про виділ частки майна в натурі,

В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст позовних вимог
21 січня 2022 року ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач 1),  ОСОБА_2 (далі по тексту Позивач 2),  ОСОБА_3 (далі по тексту Позивач 3) в особі представника – адвоката Журбенко Ігоря Анатолійовича звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 (далі по тексту Відповідач), третя особа: Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області (далі Третя особа) про виділ частки майна в натурі.

Позовна заява обґрунтована тим, що у спільній частковій власності позивачів та відповідача перебуває домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Частка кожного із співвласників домоволодіння становить 1/4.
Позивачі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули право на частки у домоволодінні на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 21.03.2012 і посвідченого того ж дня приватним нотаріусом Іванківського районного нотаріального округу Київської області Ющенко Г.В.
Позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 набули право власності на свої частки у домоволодінні, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 .
Також, позивачем ОСОБА_3 , при цьому, успадковано право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1226 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 . 
Право власності на іншу 1/2 частину цієї земельної ділянки до цього часу не зареєстроване в установленому законом порядку. Правом спадкування цієї частки користувався відповідач.
Позивачі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживають в м. Києві. Відповідач уже близько 30-ти років постійно проживає в Австралії. Постійно користується спірним будинком, як власним житлом, тільки позивач – ОСОБА_3 .
Відповідач, ОСОБА_4 , не користується своєю часткою у спільному майні, не вносячи кошти на її утримання і не сплачуючи ніяких комунальних платежів, постійно погрожує позивачу ОСОБА_3 вселити до будинку сторонніх осіб з метою створення нестерпних умов проживання. Ця обставина змушує позивачів ставити питання про поділ спільного майна в натурі, але згоди з відповідачем з цього питання досягти не вдається, що змушує позивачів звернутися до суду з цим позовом.
Будинок, який перебуває у спільній частковій власності позивачів та відповідача, складається з п`яти житлових кімнат, кухні та коридора (з прибудовами). Загальна площа будинку становить 94,4 кв.м., житлова площа – 64,5 кв.м. 
До складу домоволодіння входять наступні господарські будівлі та споруди: два погреби під будинком площею 6 кв.м. та 3,1 кв.м., сарай, вбиральня, погріб, навіс, ворота, два паркана, дві хвіртки, водопровід та вигрібна яма.
З урахуванням проаналізованих приписів законодавства та для дотримання права та інтересів всіх співвласників домоволодіння, позивачі вважають доцільним здійснити поділ будинку наступним чином: 
?у приватну власність відповідача, ОСОБА_4 , виділити: житлову кімнату площею 20,7 кв.м., яка позначена на плані будинку під № 1-7; навіс площею 27,6 кв.м., позначений у характеристиці будинку, господарських будівель і споруд під літерою «Д»;
?решту приміщень будинку, а також господарських будівель та споруд залишити у спільній частковій власності позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , встановивши розмір часток – 1/3 кожному. 

Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 25.01.2022 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання /а.с. 30/.
24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України, рішенням зборів суддів Іванківського районного суду Київської області № 3 було тимчасово зупинено здійснення судочинства /а.с. 40/.
06.03.2022 року розпорядженням Голови Верховного суду України № 1/0/9-22 було змінено територіальну підсудність судових справ Іванківського районного суду до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.
22.04.2022 року підсудність судових справ Іванківського районного суду було відновлено на підставі розпорядження Голови Верховного суду України № 18/0/9-22 від 21.04.2022 року /а.с. 41/.
Розгляд підготовчих судових засідань неодноразово відкладався з річних причин /а.с. 42, 45, 53/.
22.11.2022 до суду надійшло клопотання представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 – адвоката Працюка В.Л. про призначення по справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ вул. Смоленська,6) /а.с. 57-58/.
Ухвалою суду від 22 листопада 2022 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. Провадження по справі зупинено /а.с. 60-61/.
14.02.2023 року до суду надійшло клопотання експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про погодження строків виконання ухвали суду про призначення експертизи. Клопотання обґрунтовано тим, що у зв`язку з значним навантаженням експертів, судова будівельно-технічна експертиза не може бути виконана в строк до 90 календарних днів /а.с. 67, 68/.
Ухвалою від 16.02.2023 р. поновлено провадження у справі № 366/59/22 /а.с. 75/.
Ухвалою суду від 13.03.2023 року задоволено клопотання судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про погодження строку проведення експертизи; погоджено строк проведення судової експертизи у справі № 366/59/22 у строк понад 90 календарних днів, але не більше ніж 180 днів; провадження у справі № 366/59/22 зупинено до отримання висновку судової експертизи /а.с. 76/.
16.07.2025 до суду надійшов висновок експерта від 03.07.2025 № 2706/23-49 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи /а.с. 83-111/. 
Ухвалою суду від 08.08.2025 року поновлено провадження в справі та призначено до підготовчого судового засідання на 02.09.2025 на 14 год. 30 хв., яке в подальшому було відкладено на 03.10.2025 на 09 год. /а.с. 112, 123/.
01.10.2025 до суду надійшло клопотання Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області за № 366/59/22 про розгляд справи без представника селищної ради та просять вирішити спір на розсуд суду /а.с. 135/. 
03.10.2025 до суду надійшла заява позивачів про розгляд справи без їх участі та просять суд задовольнити позов, провівши виділ частки їх майна в розмірі 3/4 з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 згідно Висновку експерта № 2706/23-49.
Ухвалою від 03.10.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 19.11.2025, яке в подальшому було відкладено на 15.01.2026 на 10 год. в зв`язку з неявкою відповідача. 

Позиція сторін 
У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлені.

Представник позивачів – адвокат Працюк В.Л. звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі позивачів та їх представника, позовні вимоги підтримують. Просять суд виділити їм в спільну часткову власність 3/4 частки домоволодіння згідно Варіанту поділу за № 1, вказаного у Висновку експерта № 2706/23-49.  

Відповідач ОСОБА_4 в судові засідання не з`явився, відзиву, заяв та клопотань не надіслав. У відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про виклик ОСОБА_4 .
Враховуючи вимоги частини 11 статті 128 ЦПК України «з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Однак, ОСОБА_4 відзив не надіслав.

Третя особа: Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області в судове засідання не з`явилися, звернулися з клопотанням про розгляд справи без участі представника селищної ради та вирішити спір на розсуд суду,

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Встановлені судом обставини
Відповідно до договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку від 21 березня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Іванківського районного нотаріального округу Ющенко Г.В., реєстровий запис 706, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками (по 1/2 частці кожен) житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Житловий будинок дерев`яний, обкладений цеглою, 1952 року побудови, розміром житлової площі 94,4 кв.м., загальна площа 64,5 кв.м. в технічному плану під літерою А, сарай – Б, погріб – В, вбиральня – Г, огорожа, водопровід, ст.яма розташовані на земельній ділянці площею 0,1226 га, кадастровий номер 3222055100:01:016:0005 /а.с. 5/.
Згідно даного договору, 1/2 частина житлового будинку належить продавцю – ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого виконкомом Іванківської селищної ради Київської області 17 квітня 1981 року та зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації 04 грудня 1981 року, номер запису 2067 в книзі 6 /а.с. 5/.
Як вбачається з Витягу про державну реєстрацію прав за № 33608021 від 26.03.2012, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є власниками домоволодіння (по 1/4 частці кожен), розташованого за адресою: АДРЕСА_3 /а.с. 7/.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П. 05 грудня 2013 року і зареєстровано в реєстрі за № 2992, а також Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 14000574 від 05.12.2013, - ОСОБА_3 є власником домоволодіння (1/4 частки), розташованого за адресою: АДРЕСА_3 /а.с. 8, 9/.
Будинок розташований на земельній ділянці, площею 0,1226 га, кадастровий номер 3222055100:01:016:0005, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_3 /а.с 13/.
Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , загальна площа будинку становить 94,4 кв.м., житлова площа 64,5 кв.м., допоміжна площа 29,9 кв.м. Житловий будинок позначений літерою «А». До будинку примикають надвірні будівлі: прибудова під літ. «а»; прибудова – «а1», погріб під будівлею «під а1», погріб під будівлею «під а1», ганок, ганок, сарай – «Б». вбиральня – «В», погріб з шийкою «Г», навіс – «Д», ворота - №1», паркан - «№2», паркан - «№3», хвіртка - «№4», хвіртка - «№5», водопровід – «І», яма обладнана – «ІІ» /а.с. 14-17/.

На замовлення позивачів судом було призначено будівельно-технічну експертизу. Згідно Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 2706/23-49 від 03.07.2025 року /а.с. 83-110/ експертом запропоновано два варіанти виділу частки будинку:

Варіант поділу 1:
Співвласник № 1 (3/4 частини) – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 :
-1-1(1) коридор, площею 9. 50 кв. метрів, 
-1-2, кухня, площею 12,70 кв. метрів,
-1-4, житлова кімната. площею 8. 40 кв. метрів, 
-1-5, житлова кімната, площею 13, 30 кв. метрів, 
-1-3, вітальня, площею 11,50 кв. метрів, 
-1-6, житлова кімната, площею 10,70 кв. метрів, 
всього по житловому будинку – житлових приміщень площею 66, 10 кв. метрів; 

Та господарські приміщення : 
-приміщення, що знаходиться під а1 – погріб під будівлею, 
-ганок (№2)
-приміщення під літерою «Б» - сарай, 
-приміщення під літерою «В» - вбиральня,
-споруда під № 1 – ворота (3/4 частки), 
-споруда № 2 - паркан (3/4) частки), 
-споруда № 3 – паркан (3/4 частки), 
-споруда № 4 – хвіртка (3/4 частки), 
-споруда № 5 – хвіртка , 
-споруда під цифрою І – водопровід (3/4 частки), 
-споруда під цифрою ІІ – яма обладнана, 

Співвласник № 2 (1/4 частини) – ОСОБА_4 :
-1-1(2) коридор, площею 7. 70 кв. метрів, 
-1-7, житлова кімната, площею 20, 60 кв. метрів, 
всього по житловому будинку – житлових приміщень площею 28, 30 кв. метрів ; 

Та господарські приміщення : 
-приміщення під № 1 – ганок, 
-приміщення під літерою «Г» - погріб з шийкою. 
-приміщення під літерою «Д» - навіс,
-споруда під № 1 – ворота (1/4 частки), 
-споруда № 2 - паркан (1/4) частки), 
-споруда № 3 – паркан (1/4 частки), 
-споруда № 4 – хвіртка (1/4 частки), 
-споруда під цифрою І – водопровід (1/4 частки). 

За наданим варіантом № 1 відступ від ідеальних часток по вартості домоволодіння становить (розмір грошової компенсації):
-для співвласника № 1 – на 33 725,14 гривень менше;
-для співвласника № 2 – на 33 725,14 гривень більше. 

Варіант поділу 2:
Співвласник № 1 (3/4 частини) – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 :
-1-7(1) житлова, площею 11,90 кв. метрів, 
-1-2, кухня, площею 12, 70 кв. метрів,
-1-4, житлова кімната. площею 8. 40 кв. метрів, 
-1-5, житлова кімната, площею 13, 30 кв. метрів, 
-1-3, вітальня, площею 11, 50 кв. метрів, 
-1-6, житлова кімната, площею 10, 70 кв. метрів, 
всього по житловому будинку – житлових приміщень площею 68,50 кв. метрів ; 

Та господарські приміщення : 
-приміщення, що знаходиться під а1 – погріб під будівлею, ганок (№2),
-приміщення під літерою «Б» - сарай, 
-приміщення під літерою «В» - вбиральня,
-споруда під № 1 – ворота (3/4 частки), 
-споруда № 2 - паркан (3/4) частки), 
-споруда № 3 – паркан (3/4 частки), 
-споруда № 4 – хвіртка (3/4 частки), 
-споруда № 5 – хвіртка , 
-споруда під цифрою І – водопровід (3/4 частки), 
-споруда під цифрою ІІ – яма обладнана, 

Співвласник № 2 (1/4 частини) – ОСОБА_4 :
-1-7(2) житлова, площею 8. 70 кв. метрів, 
-1-1, коридор, площею 17, 20 кв. метрів, 
всього по житловому будинку – житлових приміщень площею 25, 90 кв. метрів ; 

Та господарські приміщення : 
-приміщення під № 1 – ганок, 
-приміщення під літерою «Г» - погріб з шийкою. 
-приміщення під літерою «Д» - навіс,
-споруда під № 1 – ворота (1/4 частки), 
-споруда № 2 - паркан (1/4) частки), 
-споруда № 3 – паркан (1/4 частки), 
-споруда № 4 – хвіртка (1/4 частки), 
-споруда під цифрою І – водопровід (1/4 частки). 

За наданим варіантом № 2 відступ від ідеальних часток по вартості домоволодіння становить (розмір грошової компенсації):
-для співвласника № 1 – на 12 073,62 гривень менше;
-для співвласника № 2 – на 12 073,62 гривень більше. 

Дійсна (ринкова) вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 без урахування вартості земельної ділянки за порівняльним методичним підходом в цінах станом на 23.06.2025 (округлена до цілих) складає: 94,4 кв.м. *9464 (грн. / 1 кв.м.) = 893 402 грн. (вісімсот дев`яносто три тисячі чотириста дві гривні).
Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями в житловому будинку, які пропонується виділити в користування Співвласнику № 1 та Співвласнику № 2 необхідно:
-провести мурування прорізів/проходів за обраним варіантом в місцях, як наведено на схемах розподілу у Додатку №1 та Додатку № 2;
-відповідно вимог пп. 5.19-5.22 ДБН [7] та розроблених проектних рішень улаштувати:
частину приміщень, зокрема допоміжні (кухня, санвузол, тощо) для співвласника № 2;
роздільні внутрішні інженерні мережі (електропостачання, водопостачання, каналізування, газопостачання тощо).

Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом
Між сторонами виник спір щодо виділу в натурі майна, яке належить позивачам та відповідачу на праві спільної часткової власності.
При вирішенні даного спору суд застосовує норми ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. 
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості земля. 

Відповідно до частин 1, 2 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частинами 1, 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. 

Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.
У постанові Верховного Суду України від 16.11.2016р. у справі № 6-1443цс16 зроблено висновок, що «виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно».

Згідно зі статтею 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати ввід інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. 

Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, позивачам та відповідачу на праві спільної часткової власності належить спірний жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема: співпозивачі (по справі) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають право власності на 3/4 частини будинку, а відповідачу ОСОБА_4 належить право власності на 1/4 частини будинку. 

Відповідно до частини 1 статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Частиною 3 статті 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється, Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. 

Виділ часток нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. 
До такого висновку дійшов Верховний Суд України, розглянувши справу № 6-1443цс16. Вказавши також, що виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. 
Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. 

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. 

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 

Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а відповідно до статті 126 того ж кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 
Згідно з частинами 1. 3 4 статті 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди – у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки – вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. 

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що спірний будинок розташований на земельній ділянці, площею 0,1226 га, кадастровий номер 3222055100:01:016:0005, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідно до положень статей 35, 356 ЦК України, суд зазначає, що вказаний житловий будинок з господарськими будівлями є таким, що належить сторонам на праві спільної часткової власності. 
Оскільки учасники спільної часткової власності мають право на зазначене майно пропорційно своєї частки в ньому, суд, здійснюючи виділ частки зі спільного майна, повинен виділити його співвласнику таку частину майна, яка відповідає розміру та вартості його частки. 
Такий висновок щодо застосування відповідних норм права викладено у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 545/3753/16-ц, провадження № 61-40289св18.
Отже, співпозивачі як співвласники житлового будинку, мають право на виділ майна в натурі пропорційно своїй частці. 

З матеріалів справи вбачається, що співпозивачі просили виділити їм у власність житловий будинок з господарськими будівлями відповідно до Висновку експерта за результатами судової будівельно-технічної експертизи № 2706/23-49 від 03.07.2025 р., - згідно варіанту № 1 вказаного Висновку. 
В той же час відповідач щодо вказаного виділу частини житлового будинку з господарськими спорудами заперечень не надав, свого варіанту виділу не запропонував.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблене висновок, що «.. відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняється. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою – у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється..». 

Суд встановив, що спірне майно належить на праві спільної часткової власності чотирьом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні для співпозивачів є можливим, внаслідок чого право спільної часткової власності на нього припиняється лише для відповідача ОСОБА_4 , в той же час право спільної часткової власності для співпозивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на спірне нерухоме майно у визначених частках зберігається. 
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги співпозивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 мають бути задоволені шляхом припинення права спільної часткової власності відповідача ОСОБА_4 на 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями, з збереженням спільної часткової власності співпозивачів на 3/4 частки на вказане нерухоме майно.

У постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 545/3753/16-ц зазначено, що визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на зазначене майно пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. У тих випадках, коли в результаті виділу співвласнику передається частина житлового будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.
Суд не вирішує питання стягнення грошової компенсації при відступленні від ідеальних часток житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , в розмірі - 33 725, 14 грн. (тридцять три тисячі сімсот двадцять п`ять гривень чотирнадцять копійок), оскільки такі не заявлялися позивачем.

З огляду на вказаної вище експертизи (Варіант № 1) необхідним також є зобов`язати співпозивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 провести мурування (закладення) проходу між кімнатами 1-1(1) та 1-1(2), згідно схеми розділу спірного жилого будинку, вказаного в Додатку № 1 до Висновку експерта за результатами судової будівельно-технічної експертизи № 2706/23-49 від 03.07.2025 р., вказана схема виділу є оптимальним варіантом з незначним відхиленням від рівності часток, а також здійсненням будівельних робіт по переплануванню та переобладнанню житлового будинку. 

Стосовно правового режиму спірного домоволодіння у зв`язку з його поділом в натурі слід зауважити, що в постанові Верховного Суду від 19.05.2021р. у справі №501/2148/17 зроблено висновок, що «відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється».
Отже, враховуючи що спірне домоволодіння перебуває у спільній частковій власності двох співвласників, якими є позивачі та відповідач, то внаслідок поділу такого майна в натурі між сторонами право спільної часткової власності на нього припиняється у відповідача.

З матеріалів справи слідує, що позивачами при подачі позову до суду було сплачено судовий збір.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 11, 12, 13, 77- 81, 83, 89, 95, 141, 263-265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ частки майна в натурі – задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_4 на частину житлового будинку, що розташований за адресою - АДРЕСА_1 .

Виділити в самостійний об`єкт нерухомого майна в особисту приватну власність відповідачу ОСОБА_4 1/4 частину житлового будинку та господарських приміщень, що розташоване за адресою – АДРЕСА_1 , відповідно до Варіанту № 1 до Висновку експерта за результатами судової будівельно-технічної експертизи № 2706/23-49 від 03.07.2025 р., зокрема, наступні приміщення житлового будинку, відповідно до Технічного паспорту домоволодіння: 
-1-1(2) коридор, площею 7. 70 кв. метрів, 
-1-7, житлова кімната, площею 20, 60 кв. метрів, 
всього по житловому будинку – житлових приміщень площею 28, 30 кв. метрів ; 

Та господарські приміщення : 
-приміщення під № 1 – ганок, 
-приміщення під літерою «Г» - погріб з шийкою. 
-приміщення під літерою «Д» - навіс,
-споруда під № 1 – ворота (1/4 частки), 
-споруда № 2 - паркан (1/4) частки), 
-споруда № 3 – паркан (1/4 частки), 
-споруда № 4 – хвіртка (1/4 частки), 
-споруда під цифрою І – водопровід (1/4 частки). 

Виділити в самостійний об`єкт нерухомого майна у спільну часткову власність співпозивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 3/4 частини житлового будинку та господарських приміщень, що розташоване за адресою – АДРЕСА_1 , відповідно до Варіанту № 1 до Висновку експерта за результатами судової будівельно-технічної експертизи № 2706/23-49 від 03.07.2025 р., зокрема, наступні приміщення житлового будинку, відповідно до Технічного паспорту домоволодіння: 
-1-1(1) коридор, площею 9. 50 кв. метрів, 
-1-2, кухня, площею 12, 70 кв. метрів,
-1-4, житлова кімната. площею 8. 40 кв. метрів, 
-1-5, житлова кімната, площею 13, 30 кв. метрів, 
-1-3, вітальня, площею 11, 50 кв. метрів, 
-1-6, житлова кімната, площею 10, 70 кв. метрів, 
всього по житловому будинку – житлових приміщень площею 66, 10 кв. метрів ; 

Та господарські приміщення : 
-приміщення, що знаходиться під а1 – погріб під будівлею, 
-приміщення під літерою «Б» - сарай, 
-приміщення під літерою «В» - вбиральня,
-споруда під № 1 – ворота (3/4 частки), 
-споруда № 2 - паркан (3/4) частки), 
-споруда № 3 – паркан (3/4 частки), 
-споруда № 4 – хвіртка (3/4 частки), 
-споруда № 5 – хвіртка , 
-споруда під цифрою І – водопровід (3/4 частки), 
-споруда під цифрою ІІ – яма обладнана, 

Зобов`язати  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за власний рахунок виконати наступні переобладнання у житловому будинку: 
провести мурування (закладення) проходу між кімнатами 1-1(1) та 1-1(2), згідно схеми розділу спірного жилого будинку, вказаного в Додатку № 1 до Висновку експерта за результатами судової будівельно-технічної експертизи № 2706/23-49 від 03.07.2025 р. 

Судові витрати залишити за позивачами.

Копію заочного рішення не пізніше двох днів з дня його проголошення направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення (15 січня 2026 року).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відомості про учасників сторін:
Позивач 1:  ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 

Позивач 2:  ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 

Позивач 3:  ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_5 

Відповідач:  ОСОБА_4 

Третя особа: Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області, код ЄДРПОУ 04358000, місце знаходження: 07201, Київська область Вишгородський район селище Іванків вул. Івана Проскури,7

Суддя:     Юрій ТКАЧЕНКО