№ 207/598/21 
№ 2/207/1459/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року м. Кам`янське .

Південний районний суд міста Кам`янського у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Куцевол Л.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське справу № 207/598/21 за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,

В С Т А Н О В И В

У березні 2021 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулося до суду з позовною заявою , у якій просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» у розмірі 144992 гривні 83 копійки , з яких : заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 63791 гривня 81 копійка , заборгованість за пенею та комісією у розмірі 81201 гривня 02 копійки , оскільки 1 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг , у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank» , згідно якої отримав кредит у розмірі 50000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок , спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Відповідач отримав кошти , але своїх зобов`язань у повному обсязі не виконав .
Представник позивача у судове засідання не явився . У наданих письмових поясненнях зазначив , що відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт боржника складає 50000 гривень 00 копійок . Відповідно до п. 3 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг підписанням договору боржник беззастережно погодився з тим , що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку збільшувати/зменшувати розмір дозволеного кредитного ліміту . Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку баланс складає (мінус) – 135961 гривня 93 копійки . Заборгованість складає 185961 гривня 93 копійки . Ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 50000 гривень 00 копійок та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить – 135961 гривня 93 копійки . У випадку , якщо клієнт має заборгованість по сплаті більше ніж одного щомісячного мінімального платежу (тобто по сплаті процентів та/або частини кредиту) , погашення його грошових зобов`язань за такими щомісячними платежами відбувається згідно з строками виникнення заборгованості починаючи з найдавнішого за строком виникнення щомісячного платежу і включно до поточного щомісячного платежу , дотримуючись черговості погашення , стосовно кожного окремого щомісячного мінімального платежу . У випадку переказу/перерахування грошових коштів на погашення будь-яких грошових зобов`язань клієнта за договором з порушенням зазначеної черговості . Банк вправі самостійно перерозподілити кошти , що надійшли в рахунок погашення таких грошових зобов`язань , відповідно до зазначеної черговості шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок . Відповідно до підпункту 5.22. пункту 2 розділу другого Умов у разі , кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсоткам до погашення , по неустойці , якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості . При цьому Банк надає кредит згідно з Договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості , а сааме : відсотків за користування кредитним лімітом , неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами , якщо інше не передбачено умовами цього Договору . У зв`язку з тим , що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти , розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд , виникла заборгованість . Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 6152 гривні 62 копійки . За весь час користування карткою боржником було проведено витрат по картці на суму 192114 гривень 55 копійок . Отже , сума коштів , яка досі не була повернута Банку становить 185961 гривня 93 копійки (192114 гривень 55 копійок – 6152 гривні 62 копійки = 185961 гривня 93 копійки) . Виписка є належним доказом заборгованості .
Представник відповідача Галенко І.Є. у судове засідання не явився , письмово просив розглядати справу без його участі та без участі відповідача . У відзиві на позовну заяву заявлений позов не визнав і зазначив , що 1 червня 2018 року відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг , у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н від 1 червня 2018 року до договору про надання банківських послуг . Положеннями анкети-заяви встановлено , що анкета-заява разом з Умовами , Тарифами , Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг між позивачем та відповідачем . Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив , що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку названих документів , що складають між ним та банком кредитний договір , та зобов`язався виконувати його умови . На підставі укладеного договору відповідачу встановлено кредитний ліміт на платіжну картку у розмірі 50000 гривень 00 копійок . Як зазначається позивачем при зверненні до суду , позивач умови укладеного кредитного договору виконав у повному обсязі , а саме надав відповідачу кредитні кошти та можливість розпоряджатись ними в межах встановленого кредитного ліміту , втім відповідач порушив умови виконання кредитного договору , несвоєчасно повернув кредитні кошти , внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість . Відповідно до копії анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 1 червня 2018 року відповідачем було подано заявку на оформлення пластикової картки . Доданим до позову витягом з «Умов обслуговування рахунків фізичної особи» визначено Умови та порядок користування карткою Моnobank , також в ній визначено порядок нарахування процентів та штрафних санкцій . Відповідач позов не визнає , строк повернення кредиту , встановлений умовами кредитного договору не визначений , а з розрахунку заборгованості , наведеного позивачем , вбачається , що позивач збільшив заборгованість за тілом кредиту з 50000 гривень до 63000 гривень , надані позивачем докази не свідчать які саме умови кредитування в частині відсоткової ставки були погоджені сторонами при укладенні кредитного договору . Якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері , кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу . Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку , визначеному законодавством ; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення , в тому числі у паперовій копії . Електронна копія електронного документа засвідчується у порядку , встановленому законом . Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері , яке засвідчене в порядку , встановленому законодавством . Якщо сторона , яка посилається як на підставу своїх вимог або заперечень на певний електронний договір або окремі його положення , не може довести цілісність і незмінюваність цих положень після укладення відповідного договору , в той час , як інша сторона заперечує факт цілісності і незмінюваності , то відповідні положення договору не можуть бути застосовані , тобто , фактично , є нікчемними . Також , саме по собі посилання позивача на ознайомлення відповідачем з вказаними банківськими документами та погодження з ними шляхом їх підписання цифровим підписом у мобільному додатку , без надання відповідних доказів , не може бути прийнято до уваги судом , оскільки будь-яка дія користувача додатком фіксується у відповідній програмі , та у подальшому оброблюється спеціалістами банку , що і здійснюють реагування на відповідні дії з боку клієнта . При цьому , відсутність вказаних доказів , позбавляє можливості суд встановити факт ознайомлення з вказаними умовами надання кредитних послуг та їх підписання , що є обов`язковим у разі пред`явлення позивачем вимог щодо стягнення заборгованості за процентами , неустойкою , комісією , та які у зв`язку з відсутністю вказаних доказів до стягнення не підлягають . Як слідує з доказів , поданих позивачем , позивач вказує , що між сторонами укладено кредитний договір 1 червня 2018 року шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг , відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрило кредитну картку та надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 50000 гривень 00 копійок . У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (у цьому випадку - АТ «Універсал Банк») . Оскільки , умови договорів приєднання розробляються банком , тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома , у зв`язку з чим банк має підтвердити , що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови , а не інші . Тому , з огляду на зміст ст. 633 , 634 ЦК України можна вважати , що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов , з якими він ознайомлений . Позивач , обґрунтовуючи право вимоги стягнення заборгованості крім самого розрахунку кредитної заборгованості , посилався на паспорт споживчого кредиту , витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в AT «Універсал Банк» , які розміщені на сайті : https://www.monobank.ua/terms , як невід`ємні частини спірного договору . Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в AT «Універсал Банк» , які розміщені на сайті : https://www.monobank.ua/terms , що надані позивачем на підтвердження позовних вимог , визначені , у тому числі : пільговий період користування коштами , процентна ставка , права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку , відповідальність сторін , зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування . При цьому , матеріали справи не містять доказів того , що саме цей витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в AT «Універсал Банк» розумів відповідач ознайомився і погодився з ними , підписуючи заяву до договору про надання банківських послуг . Також , роздруківка з сайту позивача не є належним доказом позовних вимог , оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку) , яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування . Умови та правила надання банківських послуг , що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим AT «Універсал Банк» у період з часу виникнення спірних правовідносин 2018 року до моменту звернення до суду з вказаним позовом (березень 2021 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та правил у будь-яких редакціях , що найбільш сприятливі для задоволення позову . Матеріали справи не містять підтверджень , що саме витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», які надав банк , відповідач розумів , ознайомився і погодився з ними , підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в AT «Універсал Банк» . Також , позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за пенею та комісією у сумі 81201 гривня 02 копійки не підлягають задоволенню , оскільки встановлений договором розмір пені за несвоєчасно виконані зобов`язання є несправедливим та порушує принцип розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг фінансової установи , оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків , яка перевищує подвійну облікову ставки Національного банку України та становить більше ніж п`ятнадцять відсотків простроченого платежу . Просив у задоволенні позову відмовити .
Суд , вивчивши матеріали справи , вважає , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав .
У судовому засіданні встановлено , що 1 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг , у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank» ( а.с. 8 ) , згідно якої отримав кредит у розмірі 50000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок , спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Відповідач отримав кошти , але своїх зобов`язань у повному обсязі не виконав .
Згідно ст. 1054 ЦК України 2003 року за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах , встановлених договором , а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти .
Кредитний договір у вигляді Анкети-заяви , який було укладено з відповідачем , було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису відповідача .
Договір , укладений в електронній формі , є таким , що укладений у письмовому вигляді (ст. 205 , 207 ЦК України 2003 року) . Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 , від 7 жовтня 2020 року № 127/33824/19 .
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено , що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами , моментом його підписання є використання : електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину ; електронного підпису одноразовим ідентифікатором , визначеним цим Законом ; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання , іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін , у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів .
Отже , електронний підпис призначений для ідентифікації особи , яка підписує електронний документ .
Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя , суд захищає права , свободи та інтереси фізичних осіб , права та інтереси юридичних осіб , державні та суспільні інтереси у спосіб , визначений законом або договором .
Згідно ст. 205 ЦК України 2003 року правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі . Сторони мають право обирати форму правочину , якщо інше не встановлено законом . Правочин , для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма , вважається вчиненим , якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків .
Згідно ст. 207 ЦК України 2003 року правочин вважається таким , що вчинений у письмовій формі , якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних) , у листах , телеграмах , якими обмінялися сторони . Правочин вважається таким , що вчинений у письмовій формі , якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного , електронного або іншого технічного засобу зв`язку . Правочин вважається таким , що вчинений у письмовій формі , якщо він підписаний його стороною (сторонами) . Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного , електронного або іншого копіювання , електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках , встановлених законом , іншими актами цивільного законодавства , або за письмовою згодою сторін , у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів .
Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором від 1 червня 2018 року станом на 22 грудня 2020 року становить 185961 гривня 93 копійки , з яких : заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 63791 гривня 81 копійка , заборгованість за пенею та комісією у розмірі 122170 гривень 12 копійок ( а.с. 7 ) .
Відповідно до позиції Верховного Суду , котра міститься у постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року по справі № 367/4970/13-ц , провадження № 61-19992св заперечуючи розмір кредитної заборгованості , розрахований банком , боржник та його представник не надали до суду докази , які б спростовували як факт надання кредиту у розмірі , визначеним кредитним договором так і розмір боргу , що є процесуальним обов`язком боржника .
Згідно з правовою позицією Верховного Суду , викладеній у постанові від 8 липня 2020 року по справі № 464/4985/15-ц , провадження № 61-43538св18 , твердження заявника про те , що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором є неспроможними , оскільки в матеріалах справи , серед інших письмових доказів , наявний розширений розрахунок заборгованості . Доказів , які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором , боржником не надано . У позиції Верховного Суду , викладеній у постанові Верховного Суду від 2 липня 2020 року по справі № 753/16745/15-ц , провадження № 61-40036св18 , Верховним Судом було підтримано позицію суду апеляційної інстанції , про те що розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом .
При цьому матеріали справи не містять підтверджень , що саме Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними , підписуючи Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг , а також те , що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови , зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та зокрема саме у зазначеному в цих документах , що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування .
Крім того , роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може , оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку) , яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування , що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи .
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови обслуговування рахунків фізичної особи , відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами , пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту , надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма , що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору , оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин .
Умови обслуговування рахунків фізичної особи повинні містити підпис позичальника , саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору .
Тому , відсутні підстави вважати , що при укладенні договору з відповідачем АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» дотримав вимог , передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов , про які вважав узгодженими банк .
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року по справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) , а відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України : при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права , викладені в постановах Верховного Суду . Окрім цього в ч. 5 , 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено : висновки щодо застосування норм права , викладені у постановах Верховного Суду , є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень , які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт , що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права , викладені у постановах Верховного Суду , враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права .
Крім того , наданий позивачем Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи є лише пропозицією банку та не підписаний відповідачем , тому не підтверджує отримання кредиту на зазначених у ньому умовах . У позовній заяві позивач зазначає , що кредит надано на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 38,4% річних . Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи передбачає нарахування інших відсотків .
Тому , не підлягає стягненню заборгованість за пенею та комісією у розмірі 81201 гривня 02 копійки .
Відповідач ОСОБА_1 користувався карткою , отримував кошти банку , про що свідчить розрахунок заборгованості та останній раз погашав заборгованість 1 серпня 2018 року у сумі 6152 гривні 62 копійки ( а.с. 7 , 68 – 71 ) .
Згідно ст. 1049 ЦК України 2003 року позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі , визначені родовими ознаками , у такій самій кількості , такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку , що встановлені договором .
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом .
Укладений між сторонами кредитний договір у вигляді Анкети-заяви , підписаної сторонами , не містить строку повернення кредиту (користування ним) . Однак , враховуючи , що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не повернуті , а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України 2003 року , згідно якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги , кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час , що свідчить про порушення його прав , тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів .
Таким чином , стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором у розмірі 63791 гривня 81 копійка , з яких : заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 63791 гривня 81 копійка , оскільки відповідач отримав кредит , користувався кредитними коштами , частково сплачував кредит .
При розподілі судових витрат суд враховує , що позов задоволено частково, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог .
Керуючись ст. 525 , 526 , 530 , 610 – 612 , 1046 – 1050 , 1054 ЦК України 2003 року , ст. 10 , 19 , 81 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

Заявлений позов задовольнити частково .
Стягнути з ОСОБА_1 , місце проживання : АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» , місцезнаходження : м. Київ , вулиця Автозаводська, 54/19 , ідентифікаційний код юридичної особи : 21133352 , заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» у розмірі 63791 гривня 81 копійка , з яких : заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 63791 гривня 81 копійка , судові витрати у сумі 998 гривень 72 копійки .
У задоволенні іншої частини позовних вимог Акціонерному товариству «УНІВЕРСАЛ БАНК» відмовити .
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба