ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/755/25 	
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області, яким просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної Податкової служби у Закарпатській області від 18.12.2024 року 
- на суму 1 628, 92 грн. за звітний період 2019 року; 
- на суму 1 628, 92 грн. за звітний період 2020 року;
- на суму 10 180,96 грн. за звітний період 2021 року;
- на суму 11 168,46 грн., за звітний період 2022 року; 
- на суму 8 536,99 грн., за звітний період 2023 року; 
- на суму 4 498,48 грн. за січень-червень 2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 2008 року позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець та здійснює господарську діяльність згідно КВЕД 96.03 Організування поховань і надання суміжних послуг. 
Вказані послуги надаються за адресою: АДРЕСА_1 де знаходиться ритуальний зал для поховань та морозильна камера, що в сукупності розміщено в магазині ритуальних послуг з допоміжними приміщеннями та офісом, загальною площею 199,5 кв.м., який і знаходиться на власній земельній ділянці площею 0,04 га, кадастровим номером 2111000000:03:001:0009, за згаданою вище адресою (цільове призначення земельної ділянки "для будівництва та обслуговування будівель торгівлі").

Позивач отримав Податкову вимогу від 04.12.2024 року №0010875-1308-0716 Головного управління ДПС у Закарпатській області щодо податкового боргу у сумі 28 702,41 грн. по сплаті земельного податку з фізичних осіб, яка була винесена на підставі оскаржуваних ППР .
Позивач допускає, що при обміні Свідоцтва в 2013 року, всупереч даних Державного Акту на право власності на земельну ділянку (Серії ЯЛ №796079), де була вказана податкова адреса, як суб`єкта господарювання - АДРЕСА_2 помилково зазначено адресу провадження господарської діяльності позивача - АДРЕСА_3 . (місце здійснення діяльності АДРЕСА_1 )
Позивач вказав, що він ніколи не знаходився та не здійснював господарську діяльність за адресою - АДРЕСА_3 .
В подальшому АДРЕСА_1 була перейменована на АДРЕСА_1 , а на сьогодні назва АДРЕСА_1 , однак номер 8 змінений не був.
Оскільки позивач здійснює підприємницьку діяльність на належній йому земельній ділянці то відповідно до законодавства він звільнений обов`язку сплати земельного податку за таку ділянку, відтак винесені податкові повідомлення-рішення протиправні та повинні бути скасовані.

Представником відповідача до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує щодо задоволення позову.
Зазначає, що службовими особами Ужгородської МДПІ в Закарпатській області вірно зазначенно адресу провадження діяльності позивача – АДРЕСА_3 .
Щодо перебування земельної ділянки площею 0,04 га за адресою: АДРЕСА_4 , цільове призначення – для обслуговування будівель торгівлі (03.07), кадастровий номер -2111000000:03:001:0009 не заперечують .
В 2024р. позивач подав до контролюючого органу заяву про застосування спрощеної системи оподаткування (внесення змін) №9149951507, де самостійно зазначив місце провадження господарської діяльності АДРЕСА_1 .
Враховуючи наведене, адреса АДРЕСА_1 , за якою знаходиться і згадана земельна ділянка до 2024 не вважалася відповідачем місцем провадження господарської діяльності ФОП.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 2008 року та здійснює господарську діяльність, зокрема, згідно КВЕД 96.03 Організування поховань і надання суміжних послуг.
Вказані послуги надаються за адресою: АДРЕСА_1  де знаходиться ритуальний зал для поховань та морозильна камера, що в сукупності розміщено в магазині ритуальних послуг з допоміжними приміщеннями та офісом, загальною площею 199,5 кв.м., який і знаходиться на власній земельній ділянці площею 0,04 га, кадастровим номером 2111000000:03:001:0009, за згаданою вище адресою (цільове призначення земельної ділянки "для будівництва та обслуговування будівель торгівлі").
Вказане вище підтверджується державним Актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №796079 від 14.12.2011 року, та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Розпорядженням голови Закарпатської обласної адміністрації від 26.04.2016 р. №206 «Про внесення змін до розпорядження голови облдержадміністрації 13.04.2016 №163» вул. Чапаєва перейменована у вул. Темето.
Рішенням 17 сесії 8 скликання Чопської міської ради від 19.04.2022 №17 «Про перейменування вулиць в населених пунктах Чопської міської територіальної громади» вул. Темето перейменована у вул. Тиха-Чендеш.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачем ФОП ОСОБА_1 з 2013 року проводиться господарська діяльність в сфері ритуальних послуг (ритуальний зал для поховань та морозильна камера) за адресою: АДРЕСА_1  на земельній ділянці площею 0,04 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. (довідка Виконавчого комітету Чопської міської ради №199 знаходиться в матеріалах справи).
ФОП ОСОБА_1 не здійснював будь - яку господарську діяльність за дресою АДРЕСА_3 та вказана адреса є помилковою.

Головним управлінням Державної Податкової служби у Закарпатській області було сформовано податкові повідомлення-рішення щодо сплати земельного податку:
- № 1029767-2412-0714-UA21100270000015047 від 18.12.2024 року на суму 1 628, 92 грн. за звітний період 2019 року; 
- № 1029766-2412-0714-UA21100270000015047 від 18.12.2024 року на суму 1 628, 92 грн. за звітний період 2020 року;
- № 1029763-2412-0714-UA21100270000015047 від 18.12.2024 року на суму 10 180,96 грн. за звітний період 2021 року;
- № 913385-2412-0714- UA21100270000015047 від 18.07.2024 року на суму 11 168,46 грн., за звітний період 2022 року; 
- № 913365-2412-0714- UA21100270000015047 від 18.07.2024 року на суму 8 536,99 грн., за звітний період 2023 року; 
- № 1029690-2412-0714-UA21100270000015047 від 18.12.2024 року на суму 4 498,48 грн. за січень-червень 2024 року.
У зв`язку із здійсненням господарської діяльності, як фізична особа-підприємець за основним видом діяльності, останній має право на податкову пільгу, встановлену в пункті 297.1 статті 297 ПК України, та звільняється від обов`язку щодо нарахування та сплати земельного податку за правилами наведеної статті Кодексу, у зв`язку з чим і звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень розділу ХII ПК України.
Згідно з пунктом 269.1 статті 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.
Відповідно до пп.269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.
Відповідно до підпункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.
Таким чином, обов`язок платника податку сплачувати плату за землю виникає у власників та землекористувачів з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.
Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України право власності та користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Питання переходу права власності на земельну ділянку у разі набуття права на житловий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюються положеннями статей 120 Земельного кодексу України та 377 Цивільного кодексу України.
Відповідно до пункту 286.1 статі 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Право власності та користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Відповідно до положень пункту 291.3 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа-підприємець можуть самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим главою 1 розділу ХІV Податкового кодексу України та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Відповідно до пункту 291.2 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Разом з тим, пунктом 269.2 статті 269 ПК України передбачено, що особливості справляння податку суб`єктами господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються главою 1 розділу XIV цього Кодексу.
Приписи підпункту 4 пункту 297.1 статті 297 ПК України визначають, що платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з таких податків і зборів податку на майно в частині земельного податку за земельні ділянки, що використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності (крім діяльності з надання земельних ділянок та/або нерухомого майна, що знаходиться на таких земельних ділянках, в оренду (найм, позичку) та платниками єдиного податку четвертої групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва.
Таким чином, спрощена система оподаткування не звільняє суб`єкта господарювання від виконання податкових зобов`язань зі сплати податків, встановлених у пункті 297.1 статті 297 ПК України, а запроваджує інші умови, порядок та механізм їх сплати, а також, встановлює можливість відновлення їх сплати на загальних підставах у разі недотримання умов оподаткування за спрощеною системою. Умовою не сплати земельного податку за зазначеною системою оподаткування є те, що суб`єкт господарювання, який є власником чи користувачем земельної ділянки, використовує цю землю для проведення господарської діяльності.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 листопада 2023 року у справі справа №813/4324/16.

Позивач використовує у своїй господарській діяльності земельну ділянку у сфері ритуальних послуг.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельній ділянці площею 0,0400 га з кадастровим номером 2111000000:03:001:0009, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , розташований з 2011 року магазин ритуальних послуг з допоміжними приміщеннями та офісом, загальною площею 199.5 кв.м.
Зазначене також підтверджується довідко Виконкому Чопської міської ради №199 та довідкою Чопської міської ради №403 від 14.07.2021 року.
Також згідно витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у праві власності позивача зареєстрована тільки одна земельна ділянка, за адресою м. Чоп, вул. Темето, буд. 8.
Враховуючи наведені правові норми та встановлені обставини у даній справі, суд вважає що позивач має право на пільгу зі сплати земельного податку, встановлену у пункті 297.1 статті 297 ПК України, відтак оскаржувані податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області:
№1029767-2412-0714-UA21100270000015047, №1029766-2412-0714 UA21100270000015047, №1029763-2412-0714-UA21100270000015047, №913385-2412-0714-UA21100270000015047, №93365-2412-0714-UA21100270000015047, №1029690-2412-0714-UA21100270000015047
підлягають скасуванню.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.
Відповідно до п. 56.1. ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Відповідно до ст. 59 ПКУ у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Виходячи з підстав та предмету спору, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі наведеного та керуючись ст.139, 241, 243, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень – задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Закарпатській області 
- №913385-2412-0714-UA21100270000015047 від 18.07.2024 року, 
- №913365-2412-0714-UA21100270000015047 від 18.07.2024 року, 
- №1029767-2412-0714-UA21100270000015047 від 18.12.2024 року, 
- №1029766-2412-0714-UA21100270000015047 від 18.12.2024 року, 
- №1029763-2412-0714-UA21100270000015047 від 18.12.2024 року, 
- №1029690-2412-0714-UA21100270000015047 від 18.12.2024 року.

Стягнути з Головного управління ДПС у Закарпатській області (код ЄДРПОУ - 44106694) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя	П.П.Микуляк