КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, тел. +380 (044) 207 80 91	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2026 року Київ Справа № 320/65241/25

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Саса Є.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу 
за позовною заявою Благодійної організації «Благодійний фонд Дніпровського району м. Києва «Київський еколого-культурний центр» 
до Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Нижньодністровського національного природного парку
про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
Рух справи та процесуальні питання.
Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з вимогою визнати протиправним та скасувати Ліміт № 21/2025 від 01.10.2025 на використання природних ресурсів у межах Нижньодністровського національного природного парку на 2025 рік, затверджений Міністерством економіки, довкілля та сільського господарства України (в особі заступника Міністра Ігоря Зубовича). 
Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду Саса Є.В. від 09.01.2026 відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України подало клопотання про закриття провадження у справі на підставі, передбаченій пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, вказавши, що оскаржуване рішення як акт індивідуальної дії вичерпало строк виконання (2025 рік), а тому його оскарження у 2026 році не є належним та ефективним способом захисту права позивачів, оскільки не може призвести до відновлення порушеного права. 
Суд залишає зазначене клопотання відповідача без задоволення, беручи до уваги висновки Верховного Суду у постанові від 24.01.2023 у справі № 440/2513/20, відповідно до яких вичерпання своєї дії спірним рішенням не звільняє суд від встановленого процесуальним законом обов`язку повно і всебічно з`ясувати обставини справи й перевірити їх належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами з наданням відповіді на усі вагомі і доречні аргументи учасників справи, їх правової оцінки. Аналогічних висновків Верховний Суд дійшов у постановах від 20.09.2023 у справі № 420/7463/20 та від 29.02.2024 у справі № 420/7471/20.
Аргументи учасників справи.
Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, зазначив, що законодавство України та встановлений ним режим охорони і використання у господарській зоні національних природних парків не передбачає/не допускає заготівлю очерету (шляхом викосу чи будь-яким іншим шляхом). Однак, оскаржуваний Ліміт урегульовує заготівлю очерету у господарській зоні Нижньодністровського національного природного парку. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Це, на думку позивача, означає, що якщо Конституція та закони прямо не передбачають/ не дозволяють нацпарку у господарській зоні здійснювати заготівлю очерету (як це має місце у даному випадку), то він не має на це права. Відповідно відповідач не мав права ухвалити оскаржуване рішення, бо це є протиправним та здійсненим із перевищенням повноважень.
Позивач наголошує, що згідно з чинним законодавством України, вид діяльності із заготівлі очерету на території Нижньодністровського національного природного парку відноситься до спеціального використання природних ресурсів територій та об`єктів природно-заповідного фонду. При чому, такий вид спеціального використання здійснюється саме з господарською метою (не у природоохоронних, науково-дослідних, освітньо-виховних, оздоровчих та інших рекреаційних цілях та/або для потреб моніторингу навколишнього природного середовища). Саме по собі спеціальне використання природних ресурсів (до яких відноситься заготівля очерету) негативно впливає або може негативно впливати на природні ресурси, а також території та об`єкти природно-заповідного фонду, оскільки, крім іншого, передбачає вилучення з природного середовища очерету великих масштабах. 
Також позивач зауважує, що в Нижньодністровському національному природному парку мешкають такі виді птахів, що занесені до Червової книги України та знаходяться у Списку ІІ Бернської Конвенції, для яких важливий очерет як середовище існування: коровайки (Plegadis falcinellus), баклани малі (Phalacrocorax pygmaeus) та косари (Platalea leucorodia Linnaeus).
Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України у відзиві проти задоволення позовних вимог заперечило та вказало, що законом України «Про природно-заповідний фонд України» не встановлено вичерпного переліку видів діяльності, що дозволені на території господарської зони національного природного парку, натомість встановлено чіткі заборони щодо здійснення рубок головного користування та мисливства.
Як вказує відповідач, затвердження оскаржуваного Ліміту здійснено з дотриманням вимог чинного законодавства та не перешкоджає використанню Нижньодністровського національного природного парку за цільовим призначенням.
Щодо видів птахів, зазначених у позовній заяві, відповідач зауважив наступне. Як правило, птахи коровайка (Plegadis falcinellus) та косар (Platalea leucorodia Linnaeus) відмічаються на території Нижньодністровського національного природного парку в квітні, травні (залежно від погодних умов). На цей час всі заплановані роботи по заготівлі очерету, якщо такі відбуваються, відповідно до особливих умов використання ліміту, завершено. Коровайка (Plegadis falcinellus) – перелітний птах, зимує в Африці (Західна, Східна Африка) та Південної Азії (Аравійський півострів, Індія, Пакистан). Прилітає в квітні. На цей час всі роботи завершено та оголошено «сезон тиші». Гніздові колонії птахів на території Нижньодністровського національного природного парку розташовані на кущах, що примикають до ділянок вільних від заростей очерету на мілководді, вкритим лучною рослинністю. Від місць, запропонованих для заготівлі очерету, розташовані на відстані більше ніж 1000 метрів. Відлітає птах на зимівлю в серпні-вересні. Заготівля очерету по Ліміту, зі строком використання з 15 листопада по 31 грудня, не може завдати шкоди птахам (коровайка (Plegadis falcinellus)), оскільки вони вже в серпні-вересні відлетіли на зимівлю. Очерет на цей час припинив вегетацію. Новий врожай та накопичення біомаси слід очікувати навесні наступного року. Баклан малий (Phalacrocorax pygmaeus) зимує в основному там же, де і гніздиться (Азово-Чорноморське узбережжя, дельти Дунаю, Дністра, Дніпра), а також на південь, у Середземномор`ї. Баклан малий на території зимує. До гніздування приступає там же у другій половині березня – першій половині квітня. На території Парку гніздиться у великій колонії. Гнізда будує на деревах та верболозі, що вздовж водойм, а не в очереті. Колонія сформована на острові та існує більше 10-ти років. Фактор неспокою колонії не загрожує, оскільки від ділянок, запропонованих для заготівлі очерету, колонія розташована на відстані більше ніж 1000 метрів. Косар (Platalea leucorodia Linnaeus) – перелітний птах і місця його зимівлі залежать від виду і регіону гніздівлі: європейські популяції зимують у Центральній та Східній Африці. На території Парку відмічений у травні – червні. Зареєстровано поодинокі особини. Місця, де років 15 тому можна було спостерігати цих птахів (заплавні луки), зараз потерпають від відсутності води у весняно – літній період та суцільного заростання очеретом Phragmites australis (домінуючий вид). Відлітає птах наприкінці вересня. Заготівля очерету по Ліміту, зі строком використання з 15 листопада по 31 грудня, не може завдати шкоди птахам Косар (Platalea leucorodia Linnaeus), оскільки вони наприкінці вересня відлетіли на зимівлю. Очерет на цей час припинив вегетацію. Новий врожай та накопичення біомаси слід очікувати навесні наступного року. Таким чином, відсутній вплив на види птахів, зазначені у позовній заяві від здійснення заготівлі очерету, відповідно до оскаржуваного Ліміту.
Також відповідач наголошує, що відповідно до частини третьої статті 21 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» зонування території національного природного парку, рекреаційна та інша діяльність на його території провадяться відповідно до Положення про національний природний парк та Проєкту організації території національного природного парку, охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів і об`єктів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, при цьому діяльність національного природного парку спрямовується на доведення площі заповідної зони національного природного парку до рівня не менше 20 відсотків загальної площі.
Відповідно до пункту 4.3.4 Положення про Нижньодністровський національний природний парк, затвердженого наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 31.08.2020 № 114 (у редакції наказу 07.09.2021 № 578) у межах господарської зони забороняються рубки головного користування і проводиться господарська діяльність, спрямована на виконання покладених на Парк завдань, знаходяться населені пункти, об`єкти комунального призначення Парку, а також землі інших землевласників і землекористувачів, що включені до складу Парку, на яких господарська діяльність здійснюється з додержанням вимог та обмежень, встановлених для зон антропогенних ландшафтів біосферних заповідників.
Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 24.02.2023 № 112 затверджено Проєкт організації території Нижньодністровського національного природного парку, охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів і об`єктів. Відповідно до вказаного Проєкту заготівля очерету є традиційним видом природокористування для дельти Дністра і на сьогодні здійснюється в зимово-весняний період з 15 грудня по 15 березня за лімітами в господарській зоні Нижньодністровського національного природного парку.
Отже, чинним законодавством передбачено спеціальне використання природних рослинних ресурсів, у тому числі заготівлю очерету, за умови дотримання встановленого режиму природоохоронних територій, не встановлено заборони щодо заготівлі очерету у господарській зоні національних природних парків, а Положення про Нижньодністровський національний природний парк та Проєкт організації території Нижньодністровського національного природного парку, охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів і об`єктів прямо передбачають здійснення такої діяльності в межах господарської зони Нижньодністровського національного природного парку з відповідними обмеженнями та вимогами.
Нижньодністровський національний природний парк у поясненнях проти задоволення позову заперечив та наголосив, що на ділянках, які довго не викошувалися, або не випалювалися, значно знижується продуктивність очерету, значно збіднюється флористичний склад екосистем у зв`язку з тим, що відмерлі стебла очерету можуть залишатися протягом 5 років, утворюються дуже загущені зарості з відносно невеликою часткою живих стебел. Ці умови є несприятливими для життєдіяльності значної кількості видів тварин, що мешкають в заростях очерету. Накопичення великої кількості органічної маси за рахунок відмерлого очерету, яка швидко не мінералізується, призводить до зменшення площі та глибини заплавних водойм. Заповнення корінням та відмерлими залишками очерету водойм провокує процеси інтенсивного гниття, що значно погіршує їх кисневий режим, що призводить до гіпоксії та робить таки водойми непридатними для існування більшості живих організмів. Таким чином, не вилучення біомаси відмерлого очерету протягом тривалого періоду призводить до деградації заплавних екосистем, падіння їхнього природоохоронного та економічного потенціалу, а також створює ризики масштабних пожеж. Зимове косіння очерету, при дотриманні необхідних обмежень, є одним з найменш руйнуючим втручанням у стан плавневих екосистем у порівнянні з іншими.
Здійснення заготівлі очерету в господарській зоні території Парку не є заходом, який було поведено з метою отримання прибутку (Парком жодних коштів від її проведення отримано не було), а є природоохоронним заходом, який проведено з метою вилучення біомаси відмерлого очерету та формування екотонів - місць найбільш сприятливих для існування тварин і рослин; повністю відповідає цільовому призначенню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, встановленим вимогам щодо охорони, відтворення та використання їх природних комплексів та окремих об`єктів; не може призвести до погіршення стану навколишнього природного середовища та зниження рекреаційної цінності території національного природного парку.
Обставини справи, встановлені судом. 
29.08.2025 Нижньодністровський національний природний парк звернувся до Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України із клопотанням щодо затвердження ліміту на спеціальне використання природних ресурсів.
В Науковому обґрунтуванні затвердження ліміту на використання природних ресурсів у межах території Нижньодністровського національного природного парку на 2025 рік від 22.08.2025 зазначено наступне:
«Ділянки, на яких планується заготівля очерету з 15 листопада по 31 грудня 2025 року розташовані у заплаві річки Дністер та Турунчук, у господарській зоні Нижньодністровського національного природного парку поза межами заповідного урочища «Дністровські плавні».
Ділянка № 1. Розташована біля західної межі м. Білявка у заплаві річки Турунчук між руслом Турунчука та м. Біляївка у господарській зоні Нижньодністровського НПП. Вона знаходиться на землях Біляївської райдержадміністрації в межах Біляївського лісництва, державного підприємства «Одеське лісове господарство». Заготівля очерету планується на площі 220,0 га. 
Ділянка № 2 розташована у господарській зоні Нижньодністровського НПП в заплаві р. Дністер вздовж автомобільної траси Одеса - Рені від 41 до 45 км. та вглиб плавні до межі заповідного урочища «Дністровські плавні» Заготівля очерету планується на площі 356 га. 
Ділянка № 3 розташована у господарській зоні Нижньодністровського НПП від ставків концерну «Чорне море» на південь півострова. Заготівля очерету планується на площі 140 га. 
Зазначені ділянки розташовані поза межами заповідного урочища "Дністровські плавні, заповідної зони та зони регульованої рекреації Нижньодністровського НПП. Заготівля очерету на території об`єкту природно-заповідного фонду потребує суворого дотримання заходів, які унеможливлюють погіршення стану довкілля …
Найменше занепокоєння для представників тваринного світу пониззя Дністра заготівля очерету спричиняє у зимовий період. На ділянках передбачених для заготівлі очерету, та на суміжних ділянках, на відстані менше 500 метрів, у зимовий період, відсутні місця скупчення птахів, що занесені до Червоної книги України. Місця зимівлі орлана-білохвоста відсутні…
Довгострокові спостереження показують, що суворо лімітоване використання заростей очерету шляхом викошування у зимовий період підтримує плавневі угіддя в оптимальному екологічному стані. На ділянках, які довго не викошувалися, або не випалювалися, значно знижується продуктивність очерету, значно збіднюється флористичний склад екосистем у зв`язку з тим, що відмерлі стебла очерету можуть залишатися на рослині протягом 5 років, утворюються дуже загущені зарості з відносно невеликою часткою живих стебел. Ці умови є несприятливими для життєдіяльності значної кількості видів тварин, що мешкають в заростях очерету.
Накопичення великої кількості органічної маси за рахунок відмерлого очерету, яка швидко не мінералізується, призводить до зменшення площі та глибини заплавних водойм. Заповнення корінням та відмерлими залишками очерету водойм провокує процеси інтенсивного гниття, що значно погіршує їх кисневий режим, що може призводити до гіпоксії, та робить таки водойми непридатними для існування більшості живих організмів. Таким чином, не вилучення біомаси відмерлого очерету протягом тривалого періоду призводить до деградації заплавних екосистем, падіння їхнього природоохоронного та економічного потенціалу, а також створює ризики масштабних пожеж. Зимове косіння очерету є одним з найменш руйнуючих втручань у стан плавневих екосистем у порівнянні з іншими видами господарської діяльності…
При порушенні режиму зимового косіння із застосуванням техніки можливо пошкодження бруньок відтворення очерету, відбувається ущільнення ґрунту. Щоб запобігти цьому, треба викошувати очерет при льодовому покриві або по змерзлому ґрунті. Необхідно додержуватись мозаїчного розташування викошених ділянок, що сприяє збільшенню екотонів – місць найбільш сприятливих для існування тварин і рослин.
З метою раціонального використання та збереження ресурсів очерету при його зимовій заготівлі у 2025 році необхідно дотримуватися таких вимог:
1. Заготівля очерету здійснюється у період з 15 листопада по 31 грудня 2025 року.
2. З площі, на якій проводиться заготівля, необхідно вивозити весь скошений очерет і всі рослинні залишки.
3. Не випалювати очерет (як викошений, так і не викошений). Випалювання заборонено Законом України «Про внесення зміни до статті 77-1 кодексу України про адміністративні правопорушення щодо відповідальності за самовільне випалювання рослинності або її залишків» № 2250-ІV від 16 грудня 2004 року.
4. Викошувати не більше 3/4 площі відведених ділянок при дотриманні максимальної мозаїчності викошених та не викошених площ. Абсолютно неприпустима заготівля очерету в радіусі 500 м від колоній та місць зимівлі будь-яких цінних птахів.
5. При косінні необхідно запобігти пошкодження представників фауни, які можуть знаходитися на ділянках.
6. В умовах безморозного періоду бажано використання традиційних ручних способів заготівлі очерету. Допустиме використання техніки з тиском на ґрунт до 100 г/дмІ.
7. На ділянках з м`якими органічними ґрунтами заготівлю очерету слід проводити лише при достатньому їх промерзанні.
8. Транспортування викошеного очерету здійснюється по здійсненим прокосам по одній колії.
9. При розвинутому льодовому покриву та промерзанні ґрунту допустиме використання всіх механічних засобів заготівлі очерету та його транспортування, які відповідають встановленим технічним характеристикам с тиском на ґрунт не більше 100 г/дмІ…
Обсяг заготівлі визначається як добуток його врожайності на площу, на якій безпосередньо проводиться заготівля.
Врожайність очерету визначалась на основі польових вимірів відповідно до «Методики обліку рослинних ресурсів» (Мінарченко В.М., ОСОБА_1 , Київ, 2004). Частка площі, на якій безпосередньо можлива заготівля очерету (від загальної площі масиву), визначалася відповідно методичних рекомендацій Інституту гідробіології НАН України ...
Ділянка № 1 розташована біля західної межі м. Білявка у заплаві річки Турунчук між руслом Турунчука та м. Біляївка загальною площею 220,0 га.
Зважаючи на той факт, що на суцільній площі можливе відчуження не більше 75% очерету, сума площ його безпосередньої заготівлі з урахуванням мозаїчності повинна становити не більше 165 га. Взаємне розташування викошених та не викошених ділянок заростей очерету визначає заготівельник, який відповідає за збереження раціонального співвідношення викошених та не викошених ділянок.
На основі визначення надземної біомаси очерету (очерет зрізався на висоті 10 см вище рівня ґрунту) та відповідних розрахунків встановлено, що біомаса очерету на зазначеній ділянці становить від 1,6 до 3,6 кг/мІ у вологому стані. (середня 2,6 кг/мІ) Висота рослин становить від 1,0 до 2,5 м., діаметр – до 8 мм.
З даної ділянки можна вилучити 4290,0 тонн біомаси у вологому стані, або 2145,0 тонн у повітряно-сухому стані сировини різного господарського призначення.
Для викосу очерету на цій ділянці потрібно погодження ДП «Одеське лісове господарство.
Ділянка № 2 загальною площею 356,0 га розташована у господарській зоні Нижньодністровського НПП в заплаві р. Дністер вздовж автодороги Одеса - Рені від 41 до 45 км. та вглиб плавні до межі заповідного урочища «Дністровські плавні» .
Зважаючи на той факт, що на суцільній площі можливе відчуження не більше 75% очерету, сума площі його безпосередньої заготівлі з урахуванням мозаїчності повинна становити не більше 267 га. Взаємне розташування викошених та не викошених ділянок заростей очерету визначає заготівельник, який відповідає за збереження раціонального співвідношення викошених та не викошених ділянок. На основі визначення врожайності надземної біомаси очерету (очерет зрізався на висоті 10 см вище рівня ґрунту) та відповідних розрахунків встановлено, що врожайність очерету на зазначеній ділянці становить від 1,8 до 3,0 кг/мІ (середня 2,4 кг/мІ) у вологому стані. Висота рослин становить від 1,7 до 2,8 м., діаметр до 6 мм.
З даної ділянки можна вилучити 6408,0 тонн біомаси у вологому стані, або 3204,0 тонни у повітряно-сухому стані сировини різного господарського призначення.
Ділянка № 3 – загальною площею 140 га розташована у господарській зоні Нижньодністровського НПП від ставків концерну «Чорне море» на південь півострова.
Зважаючи на той факт, що на суцільній площі можливе відчуження не більше 75% очерету, сума площі його безпосередньої заготівлі з урахуванням мозаїчності повинна становити не більше 105 га. Взаємне розташування викошених та не викошених ділянок заростей очерету визначає заготівельник, який відповідає за збереження раціонального співвідношення викошених та не викошених ділянок. На основі визначення врожайності надземної біомаси очерету (очерет зрізався на висоті 10 см вище рівня ґрунту) та відповідних розрахунків встановлено, що врожайність очерету на зазначеній ділянці становить від 2,4 до 3,6 кг/мІ (середня 3,0 кг/мІ) у вологому стані. Висота рослин становить від 2,0 до 2,8 м., діаметр до 8 мм.
З даної ділянки можна вилучити 3150,0 тонн біомаси у вологому стані, або 1575,0 тонн у повітряно-сухому стані сировини різного господарського призначення…
Стан очеретяних асоціацій на території Нижньодністровського національного природного парку дає можливість дозволити вилучення очерету у його господарських зонах, що не протирічить чинному законодавству.
При дотриманні вищезазначених рекомендацій, при зимовому механічному косінні по льоду та (або) ручному косінні очерету, на виділених ділянках, екосистемі плавнів не буде завдано значних пошкоджень.
На ділянці № 1 (площа 220,0 га) можна вилучити 4290,0 тонн біомаси у вологому стані, або 2145,0 тонн у повітряно-сухому стані сировини різного господарського призначення (включаючи товарний і нетоварний). На ділянці № 2 (площа 356 га) можна вилучити 6408,0 тонн біомаси у вологому стані, або 3204,0 тонни у повітряно-сухому стані сировини різного господарського призначення (включаючи товарний і нетоварний). На ділянці № 3 (площа 140,0 га) можна вилучити 3150,0 тонн біомаси у вологому стані, або 1575,0 тонн повітряно-сухому стані сировини різного господарського призначення (включаючи товарний і нетоварний).
Всього на 3-х ділянках загальною площею 716,0 га можна вилучити 13848,0 тонн очерету у вологому стані, або 6924,0 тонни у повітряно-сухому стані сировини різного господарського призначення (включаючи товарний і нетоварний)».
26.08.2025 наукове обґрунтування затвердження ліміту на використання природних ресурсів у межах території Нижньодністровського національного природного парку на 2025 рік погоджене науковою установою – Одеським національним університетом імені І.І. Мечникова. 
Разом з погодженням надано висновок за підписом кандидата біологічних наук, доцента кафедри ботаніки, фізіології рослин та садово-паркового господарства ОНУ імені І.І. Мечникова О.О. Попова, в якому зазначено, що заготівля очерету на території Нижньодністровського національного природного парку відповідає основним завданням парку з поліпшення біологічного різноманіття та ведення господарської діяльності на їх територіях.
Проєкт Ліміту розглянуто та одноголосно схвалено протоколом Науково-технічної ради Нижньодністровського національного природного парку № 53 від 22.08.2025. 
Протоколом засідання Робочої групи з розгляду проектів лімітів на використання природних ресурсів межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення від 15.09.2025 одноголосно прийнято рішення погодити проєкт Ліміту.
01.10.2025 Міністерством економіки, довкілля та сільського господарства України (в особі заступника Міністра Ігоря Зубовича) затверджено Ліміт № 21/2025 на використання природних ресурсів у межах Нижньодністровського національного природного парку на 2025 рік (надалі також оскаржуваний Ліміт). Цей ліміт затверджений на такий вид використання природних ресурсів як заготівля очерету (шляхом викосу).
Вважаючи Ліміт № 21/2025 від 01.10.2025 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Релевантні джерела права, які застосував суд. 
На підставі Закону України «Про приєднання України до Конвенції 1979 року про охорону дикої флори і фауни та природних середовищ існування в Європі» від 29.10.1996 № 436/96-ВР Україна виконує зобов`язання, передбачені Бернською конвенцією 1979 року (далі – Конвенція).
Статтею 2 Конвенції встановлено, що Договірні Сторони вживають необхідних заходів для підтримання популяцій дикої флори та фауни на такому рівні або для приведення їх до такого рівня, який відповідає, зокрема, екологічним, науковим і культурним вимогам, та враховують при цьому економічні та рекреаційні вимоги, а також потреби підвидів, різновидів чи форм, що знаходяться під загрозою на місцевому рівні.
Відповідно до статті 3 Конвенції кожна Договірна Сторона відповідно до положень цієї Конвенції вживає заходів для здійснення національної політики охорони дикої флори, дикої фауни та природних середовищ існування, приділяючи особливу увагу видам, яким загрожує зникнення, та вразливим видам, особливо ендемічним, та середовищам існування, яким загрожує зникнення.
Правовий статус національних природних парків та встановлення лімітів на використання природних ресурсів в них передбачено Законом України «Про природно-заповідний фонд України» від 16.06.1992 № 2456-XII (далі – Закон № 2456-XII). 
Частинами першою-четвертою статті 20 Закону № 2456-XII визначено, що національні природні парки є природоохоронними, рекреаційними, культурно-освітніми, науково-дослідними установами загальнодержавного значення, що створюються з метою збереження, відтворення і ефективного використання природних комплексів та об`єктів, які мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню та естетичну цінність.
Ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами та об`єктами вилучаються з господарського використання і надаються національним природним паркам у порядку, встановленому цим Законом та іншими актами законодавства України.
До складу територій національних природних парків можуть включатися ділянки землі та водного простору інших землевласників та землекористувачів.
На національні природні парки покладається виконання таких основних завдань:
збереження цінних природних та історико-культурних комплексів і об`єктів;
створення умов для організованого туризму, відпочинку та інших видів рекреаційної діяльності в природних умовах з додержанням режиму охорони заповідних природних комплексів та об`єктів;
проведення наукових досліджень природних комплексів та їх змін в умовах рекреаційного використання, розробка наукових рекомендацій з питань охорони навколишнього природного середовища та ефективного використання природних ресурсів;
проведення екологічної освітньо-виховної роботи.
У межах господарської зони забороняються рубки головного користування і проводиться господарська діяльність, спрямована на виконання покладених на парк завдань, знаходяться населені пункти, об`єкти комунального призначення парку, а також землі інших землевласників та землекористувачів, включені до складу парку, на яких господарська та інша діяльність здійснюється з додержанням вимог та обмежень, встановлених для зон антропогенних ландшафтів біосферних заповідників (абзац 5 частини першої статті 21 Закону № 2456-XII).
Відповідно до частини першої статті 9-1 Закону № 2456-XII спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Частиною третьою статті 9-1 Закону № 2456-XII визначено, що спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення здійснюється в межах ліміту на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, а також на підставі дозволів.
Згідно з частиною сьомою статті 9-1 Закону № 2456-XII порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів і встановлення лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення визначається Кабінетом Міністрів України. Видача дозволів на спеціальне використання природних ресурсів здійснюється на безоплатній основі.
Частиною одинадцятою статті 9-1 Закону № 2456-XII встановлено, що дозвіл видається після затвердження лімітів протягом місяця з моменту подання клопотання. Підставами для відмови у видачі дозволу є відсутність затвердженого в установленому порядку ліміту, порушення умов природокористування та режиму території природно-заповідного фонду.
Положення про порядок установлення лімітів використання природних ресурсів загальнодержавного значення затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1992 № 459 (далі – Положення № 459).
Абзацом 1 пункту 7 Положення № 459 визначено, що ліміти на використання природних ресурсів в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення затверджуються Мінекономіки за поданням органів, у віданні яких знаходяться ці природні ресурси, на підставі обґрунтовуючи матеріалів, погоджених з відповідними науковими установами і спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері екології та природних ресурсів в Автономній Республіці Крим, облдержадміністраціями.
Інструкцію про застосування порядку установлення лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення затверджено наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 24.01.2008 № 27 (у редакції наказу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 06.08.2020 № 15) (далі – Інструкція № 27).
Пунктом 1 розділу II Інструкції № 27 передбачено, що для затвердження ліміту заявник подає заяву у довільній формі та такі документи:
проєкт ліміту, складений за формою, згідно із додатком 1, у трьох примірниках;
обґрунтування затвердження ліміту, погоджене з відповідними науковими установами, яке має враховувати відповідність виду використання природного ресурсу меті, завданням і режиму території або об`єкта природно-заповідного фонду і містити:
обсяг використання природного ресурсу території або об`єкта природно-заповідного фонду;
методи та знаряддя вилучення ресурсу, їх кількість (для водних біоресурсів);
строк та умови використання;
пояснення необхідності використання певного виду природного ресурсу;
місце використання із зазначенням функціональної зони установи природно-заповідного фонду, якщо для неї зонування території передбачено Законом України «Про природно-заповідний фонд України»;
площу в гектарах;
обґрунтування обсягів використання (для заготівлі деревини - на основі матеріалів лісовпорядкування, переліку заходів з поліпшення санітарного стану лісів, актів обстежень), які не нанесуть шкоди природним комплексам, що охороняються, і не призведуть до їх деградації;
інформацію про наявність видів рослин та тварин, занесених до Червоної книги України, рослинних угруповань, занесених до Зеленої книги України, наявність пралісів, квазіпралісів, природних лісів, видів рослин і тварин та природних оселищ, що знаходяться під охороною Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі;
витяг з рішення наукової або науково-технічної ради установи природно-заповідного фонду, для якої створення такої ради передбачено Законом України «Про природно-заповідний фонд України», за результатами розгляду проєкту ліміту та всіх обґрунтовуючих документів;
картосхему території або об`єкта природно-заповідного фонду із зазначенням ділянок, де буде здійснюватися використання природного ресурсу.
Оцінка аргументів сторін та висновки суду. 
Ключовим питанням у справі є те, чи правомірно Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України затвердило Ліміт № 21/2025 від 01.10.2025 на використання природних ресурсів у межах Нижньодністровського національного природного парку на 2025 рік.
Перш за все, суд наголошує, що Благодійна організація «Благодійний фонд Дніпровського району м. Києва «Київський еколого-культурний центр» має право на звернення до суду з цим позовом з огляду на наступне.
Частиною третьою статті 11 Закону № 2456-XII визначено, що порушені права громадян у галузі охорони навколишнього середовища мають бути поновлені, а їх захист здійснюється в судовому порядку відповідно до законодавства України.
Пунктом «г» частини першої статті 10 Закону № 2456-XII передбачено, що екологічні права громадян забезпечуються здійсненням державного та громадського контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
У постанові від 23.05.2025 у справі № 320/33830/24 Верховний Суд наголосив, що Благодійна організація є організацією, яка відповідно до положень Орхуської Конвенції, законодавства України, а також своєї статутної діяльності має право на представництво в суді екологічних інтересів суспільства та окремих його членів, інших осіб з метою захисту порушених екологічних прав людини та громадянина або з метою усунення порушень вимог екологічного законодавства.
Позивач стверджує, що в господарській зоні національного природного парку законом прямо не передбачено/не допускається можливості здійснювати заготівлю очерету. Відповідно відповідач не має права затвердити ліміт на заготівлю очерету у цій зоні національного природного парку.
Суд не погоджується з таким твердженням позивача з огляду на наступне. 
Системний аналіз положень Закону № 2456-XII дозволяє дійти висновку, що його норми сконструйовані таким чином, що наводять перелік не дозволених, а заборонених дій. У свою чергу про заборону заготівлі очерету в характеристиці режиму національного парку не зазначено.
Так, відповідно до абзацу 5 частини першої статті 21 Закону № 2456-XII у межах господарської зони національного природного парку забороняються рубки головного користування і проводиться господарська діяльність, спрямована на виконання покладених на парк завдань, знаходяться населені пункти, об`єкти комунального призначення парку, а також землі інших землевласників та землекористувачів, включені до складу парку, на яких господарська та інша діяльність здійснюється з додержанням вимог та обмежень, встановлених для зон антропогенних ландшафтів біосферних заповідників.
Зазначена норма не містить заборони на заготівлю очерету у межах господарської зони національного природного парку.
Натомість, наприклад, таку заборону встановлено для природних заповідників. Зокрема, відповідно до абзацу 3 частини першої статті 16 Закону № 2456-XII на території природних заповідників забороняється будь-яка господарська та інша діяльність, що суперечить цільовому призначенню заповідника, порушує природний розвиток процесів та явищ або створює загрозу шкідливого впливу на його природні комплекси та об`єкти, а саме геологорозвідувальні роботи, розробка корисних копалин, порушення грунтового покриву та гідрологічного і гідрохімічного режимів, руйнування геологічних відслонень, застосування хімічних засобів, усі види лісокористування, а також заготівля кормових трав, лікарських та інших рослин, квітів, насіння, очерету, випасання худоби, вилов і знищення диких тварин, порушення умов їх оселення, гніздування, інші види користування рослинним і тваринним світом, що призводять до порушення природних комплексів.
Отже, відсутність у статті 21 Закону № 2456-XII заборони на заготівлю очерету в господарській зоні національного природного парку вказує на те, що така заготівля в зазначеній зоні допускається і не суперечить цільовому призначенню національного природного парку.
Також позивач, посилаючись на положення частини другої статті 21 Закону № 2456-XII вказує, що на території зони регульованої рекреації, стаціонарної рекреації та господарської зони національного природного парку забороняється будь-яка діяльність, яка призводить або може призвести до погіршення стану навколишнього природного середовища та зниження рекреаційної цінності території національного природного парку. Крім того, як зазначає позивач, Бернською конвенцією забороняється навмисне зашкодження місцям виведення потомства або відпочинку чи їхнє знищення та навмисне порушення спокою дикої фауни, особливо у період виведення та вирощування потомства і зимівлі, якщо таке порушення є істотним з точки зору цілей цієї Конвенції.
Водночас позивач не наводить доказів того, що заготівля очерету призводить або може призвести до погіршення стану навколишнього природного середовища та зниження рекреаційної цінності території національного природного парку, або шкодить місцевій фауні.
Суд звертає увагу на те, що порядок затвердження лімітів використання природних ресурсів встановлено розділом II Інструкції № 27. Зокрема, пунктом 1 розділу II Інструкції № 27 передбачено, що для затвердження ліміту заявник подає, серед іншого, обґрунтування затвердження ліміту, погоджене з відповідними науковими установами, яке має враховувати відповідність виду використання природного ресурсу меті, завданням і режиму території або об`єкта природно-заповідного фонду і містити пояснення необхідності використання певного виду природного ресурсу; інформацію про наявність видів рослин та тварин, занесених до Червоної книги України, рослинних угруповань, занесених до Зеленої книги України, наявність пралісів, квазіпралісів, природних лісів, видів рослин і тварин та природних оселищ, що знаходяться під охороною Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі; картосхему території або об`єкта природно-заповідного фонду із зазначенням ділянок, де буде здійснюватися використання природного ресурсу.
Отже, чинне законодавство передбачає, що встановленню лімітів на використання природних ресурсів передує перевірка уповноваженим органом:
- відповідності виду використання природного ресурсу меті, завданням і режиму території або об`єкта природно-заповідного фонду; 
- необхідності використання певного виду природного ресурсу; 
- наявності видів рослин та тварин, занесених до Червоної книги України, рослинних угруповань, занесених до Зеленої книги України, пралісів, квазіпралісів, природних лісів, видів рослин і тварин та природних оселищ, що знаходяться під охороною Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі; 
- визначення конкретних ділянок, де буде здійснюватися використання природного ресурсу.
Як свідчать матеріали справи, у ході розгляду заяви Нижньодністровського національного природного парку щодо встановлення ліміту на використання природних ресурсів Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України здійснило перевірку зазначених вище питань і підстав для відмови у встановленні оскаржуваного ліміту не виявило. 
Як встановив суд, Нижньодністровський національний природний парк разом із заявою подав передбачені пунктом 1 розділу II Інструкції № 27 документи.
Наукове обґрунтування затвердження ліміту на використання природних ресурсів у межах території Нижньодністровського національного природного парку на 2025 рік містить інформацію щодо: 
обсягу використання природного ресурсу території або об`єкта природно-заповідного фонду: на ділянках загальною площею 716,0 га можна вилучити 13848,0 тонн очерету у вологому стані, або 6924,0 тонни у повітряно-сухому стані сировини різного господарського призначення (включаючи товарний і нетоварний);
методів вилучення ресурсу: викошування при льодовому покриві або по змерзлому ґрунті з дотриманням мозаїчного розташування викошених ділянок;
строку та умов використання: з метою раціонального використання та збереження ресурсів очерету при його зимовій заготівлі у 2025 році необхідно дотримуватися таких вимог: заготівля очерету здійснюється у період з 15 листопада по 31 грудня 2025 року; з площі, на якій проводиться заготівля, необхідно вивозити весь скошений очерет і всі рослинні залишки; не випалювати очерет (як викошений, так і не викошений); випалювання заборонено Законом України «Про внесення зміни до статті 77-1 кодексу України про адміністративні правопорушення щодо відповідальності за самовільне випалювання рослинності або її залишків» № 2250-ІV від 16 грудня 2004 року; викошувати не більше 3/4 площі відведених ділянок при дотриманні максимальної мозаїчності викошених та не викошених площ. Абсолютно неприпустима заготівля очерету в радіусі 500 м від колоній та місць зимівлі будь-яких цінних птахів; при косінні необхідно запобігти пошкодження представників фауни, які можуть знаходитися на ділянках; в умовах безморозного періоду бажано використання традиційних ручних способів заготівлі очерету. Допустиме використання техніки з тиском на ґрунт до 100 г/дмІ; на ділянках з м`якими органічними ґрунтами заготівлю очерету слід проводити лише при достатньому їх промерзанні; транспортування викошеного очерету здійснюється по здійсненим прокосам по одній колії; при розвинутому льодовому покриву та промерзанні ґрунту допустиме використання всіх механічних засобів заготівлі очерету та його транспортування, які відповідають встановленим технічним характеристикам с тиском на ґрунт не більше 100 г/дмІ;
пояснення необхідності використання певного виду природного ресурсу: суворо лімітоване використання заростей очерету шляхом викошування у зимовий період підтримує плавневі угіддя в оптимальному екологічному стані. На ділянках, які довго не викошувалися, або не випалювалися, значно знижується продуктивність очерету, значно збіднюється флористичний склад екосистем у зв`язку з тим, що відмерлі стебла очерету можуть залишатися на рослині протягом 5 років, утворюються дуже загущені зарості з відносно невеликою часткою живих стебел. Ці умови є несприятливими для життєдіяльності значної кількості видів тварин, що мешкають в заростях очерету. Накопичення великої кількості органічної маси за рахунок відмерлого очерету, яка швидко не мінералізується, призводить до зменшення площі та глибини заплавних водойм. Заповнення корінням та відмерлими залишками очерету водойм провокує процеси інтенсивного гниття, що значно погіршує їх кисневий режим, що може призводити до гіпоксії, та робить таки водойми непридатними для існування більшості живих організмів. Таким чином, не вилучення біомаси відмерлого очерету протягом тривалого періоду призводить до деградації заплавних екосистем, падіння їхнього природоохоронного та економічного потенціалу, а також створює ризики масштабних пожеж;
місця використання із зазначенням функціональної зони установи природно-заповідного фонду, якщо для неї зонування території передбачено Законом України «Про природно-заповідний фонд України»: ділянки, на яких планується заготівля очерету розташовані у заплаві річки Дністер та Турунчук, у господарській зоні Нижньодністровського національного природного парку поза межами заповідного урочища «Дністровські плавні». Ділянка № 1. Розташована біля західної межі м. Білявка у заплаві річки Турунчук між руслом Турунчука та м. Біляївка у господарській зоні Нижньодністровського НПП. Вона знаходиться на землях Біляївської райдержадміністрації в межах Біляївського лісництва, державного підприємства «Одеське лісове господарство». Ділянка № 2 розташована у господарській зоні Нижньодністровського НПП в заплаві р. Дністер вздовж автомобільної траси Одеса - Рені від 41 до 45 км. та вглиб плавні до межі заповідного урочища «Дністровські плавні». Ділянка № 3 розташована у господарській зоні Нижньодністровського НПП від ставків концерну «Чорне море» на південь півострова;
площі в гектарах: 716,0 га; 
обґрунтування обсягів використання (для заготівлі деревини - на основі матеріалів лісовпорядкування, переліку заходів з поліпшення санітарного стану лісів, актів обстежень), які не нанесуть шкоди природним комплексам, що охороняються, і не призведуть до їх деградації: обсяг заготівлі визначається як добуток його врожайності на площу, на якій безпосередньо проводиться заготівля. Врожайність очерету визначалась на основі польових вимірів відповідно до «Методики обліку рослинних ресурсів» (Мінарченко В.М., Мінарченко О.М., Київ, 2004). Частка площі, на якій безпосередньо можлива заготівля очерету (від загальної площі масиву), визначалася відповідно методичних рекомендацій Інституту гідробіології НАН України. Ділянка № 1 розташована біля західної межі м. Білявка у заплаві річки Турунчук між руслом Турунчука та м. Біляївка загальною площею 220,0 га. Зважаючи на той факт, що на суцільній площі можливе відчуження не більше 75% очерету, сума площ його безпосередньої заготівлі з урахуванням мозаїчності повинна становити не більше 165 га. Взаємне розташування викошених та не викошених ділянок заростей очерету визначає заготівельник, який відповідає за збереження раціонального співвідношення викошених та не викошених ділянок. На основі визначення надземної біомаси очерету (очерет зрізався на висоті 10 см вище рівня ґрунту) та відповідних розрахунків встановлено, що біомаса очерету на зазначеній ділянці становить від 1,6 до 3,6 кг/мІ у вологому стані. (середня 2,6 кг/мІ) Висота рослин становить від 1,0 до 2,5 м., діаметр – до 8 мм. З даної ділянки можна вилучити 4290,0 тонн біомаси у вологому стані, або 2145,0 тонн у повітряно-сухому стані сировини різного господарського призначення. Для викосу очерету на цій ділянці потрібно погодження ДП «Одеське лісове господарство. Ділянка № 2 загальною площею 356,0 га розташована у господарській зоні Нижньодністровського НПП в заплаві р. Дністер вздовж автодороги Одеса - Рені від 41 до 45 км. та вглиб плавні до межі заповідного урочища «Дністровські плавні» . Зважаючи на той факт, що на суцільній площі можливе відчуження не більше 75% очерету, сума площі його безпосередньої заготівлі з урахуванням мозаїчності повинна становити не більше 267 га. Взаємне розташування викошених та не викошених ділянок заростей очерету визначає заготівельник, який відповідає за збереження раціонального співвідношення викошених та не викошених ділянок. На основі визначення врожайності надземної біомаси очерету (очерет зрізався на висоті 10 см вище рівня ґрунту) та відповідних розрахунків встановлено, що врожайність очерету на зазначеній ділянці становить від 1,8 до 3,0 кг/мІ (середня 2,4 кг/мІ) у вологому стані. Висота рослин становить від 1,7 до 2,8 м., діаметр до 6 мм. З даної ділянки можна вилучити 6408,0 тонн біомаси у вологому стані, або 3204,0 тонни у повітряно-сухому стані сировини різного господарського призначення. Ділянка № 3 – загальною площею 140 га розташована у господарській зоні Нижньодністровського НПП від ставків концерну «Чорне море» на південь півострова. Зважаючи на той факт, що на суцільній площі можливе відчуження не більше 75% очерету, сума площі його безпосередньої заготівлі з урахуванням мозаїчності повинна становити не більше 105 га. Взаємне розташування викошених та не викошених ділянок заростей очерету визначає заготівельник, який відповідає за збереження раціонального співвідношення викошених та не викошених ділянок. На основі визначення врожайності надземної біомаси очерету (очерет зрізався на висоті 10 см вище рівня ґрунту) та відповідних розрахунків встановлено, що врожайність очерету на зазначеній ділянці становить від 2,4 до 3,6 кг/мІ (середня 3,0 кг/мІ) у вологому стані. Висота рослин становить від 2,0 до 2,8 м., діаметр до 8 мм. З даної ділянки можна вилучити 3150,0 тонн біомаси у вологому стані, або 1575,0 тонн у повітряно-сухому стані сировини різного господарського призначення;
наявності видів рослин та тварин, занесених до Червоної книги України, рослинних угруповань, занесених до Зеленої книги України, наявність пралісів, квазіпралісів, природних лісів, видів рослин і тварин та природних оселищ, що знаходяться під охороною Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі: на ділянках передбачених для заготівлі очерету, та на суміжних ділянках, на відстані менше 500 метрів, у зимовий період, відсутні місця скупчення птахів, що занесені до Червоної книги України:
картосхеми території із зазначенням ділянок, де буде здійснюватися використання природного ресурсу.
26.08.2025 наукове обґрунтування затвердження Ліміту на використання природних ресурсів у межах території Нижньодністровського національного природного парку на 2025 рік погоджене з науковою установою – Одеським національним університетом імені І.І. Мечникова. 
Разом з погодженням надано висновок за підписом кандидата біологічних наук, доцента кафедри ботаніки, фізіології рослин та садово-паркового господарства ОНУ імені І.І. Мечникова О.О. Попова (копія додається), в якому зазначено, що заготівля очерету на території Нижньодністровського національного природного парку відповідає основним завданням парку з поліпшення біологічного різноманіття та ведення господарської діяльності на їх територіях.
Проєкт Ліміту розглянуто та одноголосно схвалено протоколом Науково-технічної ради Нижньодністровського національного природного парку від 22.08.2025 № 53.
Отже, рішення про встановлення Ліміту № 21/2025 від 01.10.2025 на використання природних ресурсів у межах Нижньодністровського національного природного парку на 2025 рік прийнято відповідачем на достатніх правових підставах. Теза позивача про протиправність оскаржуваного Ліміту не знайшла підтвердження в ході розгляду справи судом.
Водночас, доводи відповідача про те, що визнання протиправним та скасування оскаржуваного Ліміту не є ефективним способом захисту суд не розглядає з огляду на те, що порушення відповідачем при встановленні оскаржуваного Ліміту норм законодавства та екологічних прав суспільства, захист яких здійснює позивач, не виявлено.
З огляду на наведене, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Враховуючи зазначене, розподіл судових витрат суд не здійснює. 
Керуючись статтями 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову - відмовити.
2. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення та набирає законної сили в порядку встановленому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Учасники справи:
Позивач: Благодійна організація «Благодійний фонд Дніпровського району м. Києва «Київський еколого-культурний центр» (ідентифікаційний код юридичної особи: 24363925, м. Київ, вул. Райдужна, буд. 31, кв. 48);
Відповідач: Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України (ідентифікаційний код юридичної особи: 37508596, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 12/2);
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Нижньодністровський національний природний парк (ідентифікаційний код юридичної особи: 36345146, м. Одеса, бульв. Французький, буд. 89).

Суддя Сас Є.В.