Справа №: 343/438/26 
Провадження №: 3/343/130/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Монташевич С.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_1 , вдови, яка є особою з інвалідністю ІІ групи та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючої, до адміністративної відповідальності не притягувалась,
за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

І. Обставини, які встановив суд під час розгляду справи:
ОСОБА_1 , будучи матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання неповнолітнього сина.
Правопорушення вчинила за таких обставин.
ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який за період із 26.01.2026 до 12.02.2026 без поважних причин не відвідував навчальний заклад - Великотур`янський ліцей, чим порушила вимоги ч. 3 ст. 150 СК України.
ІІ. Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності:
в судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, визнала. Вказала, що її син кілька днів не відвідував ліцей, оскільки хворів, а в інші дні відмовлявся йти до навчального закладу, тому що мав конфлікт із сусідським хлопчиком. Син їй допомагав по господарству, однак до ліцею йти відмовлявся. 
ІІI. Досліджені в судовому засіданні письмові докази:
крім визнання вини ОСОБА_2 , її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, доведена такими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 737108 від 25.02.2026, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, яке ставиться у провину ОСОБА_2 . Зі змістом протоколу остання ознайомилася та отримала його копію, що засвідчила власними підписами. У протоколі надала пояснення, у яких указала, що обіцяє провести з сином профілактичну бесіду (а.с. 1);
- копією листа директора Великотур`янського ліцею ОСОБА_3 № 27 від 12.02.2026, згідно із яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відвідував заняття з початку ІІ семестру (12-16.01, 26.01-12.02.2026), усього пропустив 19 учнеднів (а.с. 3); 
- поясненнями неповнолітнього ОСОБА_2 , які він надав у присутності законного представника, в яких указав, що він не відвідував навчальний заклад, оскільки у нього не було такого бажання. Свою помилку зрозумів, обіцяє повернутися на навчання (а.с. 4);
- поясненнями ОСОБА_1 від 25.02.2026, в яких остання вказала, що їй відомо, що її син не відвідує навчальний заклад - Великотур`янський ліцей. Причини невідвідування не може вказати, син говорить, що не хоче йти (а.с. 5).
ІV. Оцінка суду та норми права, які застосував суд:
оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суддя зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допиту свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Відповідно до ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини.
Більш детальний аналіз поняттю ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків наведено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.07.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», в якому вказано, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Оскільки ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який без поважних причин у період із 26.01.2026 до 12.02.2026 не відвідував Великотур`янський ліцей, тому її дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки вона, будучи матір`ю останнього, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання неповнолітнього сина.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , є визнання вини.
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.
Враховуючи характер та обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, особу правопорушниці, яка самостійно виховує дітей у зв`язку зі смертю чоловіка та відповідно батька неповнолітнього ОСОБА_2 , ступінь її вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та наявність обставини, яка пом`якшує відповідальність, суд уважає за доцільне призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП.
V. Вирішення питання судового збору:
відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Однак, суд ураховує, що, згідно із п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю ІІ групи.
Як установив суд з посвідчення серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, а відтак вона звільняється від сплати судового збору.
На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у виді попередження.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: С.М.Монташевич