Справа № 599/212/26
н.п.2-а/599/5/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року Зборівський районний суд Тернопільської області в складі:
судді Снігурського В. В.,
при секретарі Куриляк О. Г.,
за участю представника позивача Парійчук Ю. Д. в режимі відеоконференції,
розглянувши у місті Зборові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, 
ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскаржуючи постанову відповідача №2/9577 від 02 січня 2026 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Просить визнати протиправною та скасувати вказану постанову.
Позовні вимоги мотивовано тим, що зазначеною вище постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень. Позивач вважає дану постанову необгрунтованою, такою, що не відповідає нормам КУпАП України та винесеною з перевищенням компетенції суб`єкта владних повноважень.
Зазначає, що позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ). Вказані дані внесено до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 09.01.2026 позивач пройшов ВЛК. Відомості про це внесено до Реєстру. Позивач має відстрочку за п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як батько більше трьох неповнолітніх дітей. Проходження ВЛК з визнанням придатним до служби та оформлення відстрочки є безумовною підставою вважати оновлення даних, оскільки у протилежному випадку не можливо було пройти ВЛК та оформити відстрочку, у тому числі через те, що вказані процедури потребують і ґрунтуються виключно на оновлених даних про позивача.
Не дивлячись на зазначене, відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП з накладанням штрафу.
Причиною для складання спірної постави відповідач зазначає непроходження позивачем ВЛК в строк до 05.06.2025 року на підставі Закону від 21.03.2024 №3621-ІХ, яким було скасовано статус обмежено придатних. Водночас, відповідач знехтував 3- місячним строком притягнення до відповідальності позивача. Такий сплив 05.09.2025, а тому немає жодних підстав притягувати позивача за правопорушення, передбачене постановою 02 січня 2026 року. Незрозумілим залишається посилання відповідача на дату виявлення 17.12.2025.
У постанові не наведено доказу повідомлення позивача про розгляд справи відносно нього. При тому, не дозволяється розгляд адміністративного матеріалу без повідомлення особи, відносно якого розглядається адміністративний матеріал. Жодного повідомлення від відповідача, поштового листа про виклик на розгляд адміністративного матеріалу позивач не отримував, а тому це є самостійною підставою для скасування постанови, оскільки наслідком цього є позбавлення позивача прав, передбачених Конституцією та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.
Крім того, 09 січня 2026 року позивач особисто був присутній в установі ТЦК та СП, куди самостійно, з власної ініціативи з`явився для проходження ВЛК (хоча такого обов`язку й не мав). Однак, йому не було повідомлено про існування жодної постанови, таку було йому направлено аж 30 січня 2026 року. Дана обставина дає підстави припускати про відсутність постанови раніше, а дату її винесення 02 січня 2026 року оцінювати критично. Отже, позивач правопорушення не вчиняв.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з зазначених вище мотивів, вважає, що склад адміністративного правопорушення в діях позивача відсутній.
Представник відповідача надав відзив на позов, згідно якого вважає позовні вимоги безпідставними, просить у задоволенні позову відмовити, вважає дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та оскаржувану постанову правомірними. Зазначає, що позивач, який був 12.01.2001 визнаний непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним до військової служби у воєнний час не пройшов у визначений законом строк військово – лікарську комісію і такими діями порушив правила військового обліку. Відповідач надав матеріали справи про адміністративне правопорушення та у відзиві просить справу розглянути без участі його представника.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи суд встановив наступне:
оскаржувану постанову надіслано позивачу 30.01.2026 та отримано ним 05.02. 2026, що засвідчує штамп відділення поштового зв`язку та роздруківка трекінгу поштового відправлення. Позов було надіслано до суду поштою 13 лютого 2026 року, отже позивач звернувся до суду з позовом в межах десятиденного строку з дня отримання постанови.
Зазначені обставини є поважними та достатніми підставами для поновлення позивачу строку звернення до суду з даним позовом, відповідно до ст.ст.121, 286 КАС України.

Позивач ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_2 та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Зборів), є військовозобов`язаним, військово – облікові дані уточнив 16.09.2024 та йому надано відстрочку до завершення мобілізації на підставі п.3 ч.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вкзані обставини засвідчує копія військово – облікового документа позивача із за стосунку «Резерв+».
02 січня 2026 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову №2/9577 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.
У постанові зазначено, що 29.12.2025, близько 10:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 прибув по повістці для уточнення даних №6110426 громадянин ОСОБА_1 – ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель села Озерна Тернопільського району Тернопільскої області. Встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , відповідно до вимог Закону України не пройшов медичний огляд (ВЛК) у вказані терміни (12.02.2001 визнаний не придатним у мирний час, обмежено придатним у воєнний час) та станом на сьогодні, 29.12.2025, будь – які дані про проходження повторного ВЛК у АІТС «Оберіг» відсутні. У зв`язку з вище вказаним громадянин вчинив адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень.
Згідно матеріалів справи про адміністративне порушення, наданих відповідачем, ОСОБА_1 прибув 29.12.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 по повістці № НОМЕР_1 для уточнення даних.
29.12.2025 працівником ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №9577 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП в якому зазначено, що ОСОБА_1 не пройшов ВЛК в термін до 05 червня 2025 року.
ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення: о 14 год. 30 хв. 02.01.2026 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що позивач засвідчив підписом.
Таким чином спростовуються доводи представника позивача про те, що позивач не був повідомлений про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення і був позбавлений реалізувати свої права.

Законом України від 21.03.2024 №3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист». Цим документом, який набрав чинності 04 травня 2024 року з положень законодавства про військовий обов`язок і військову службу виключено такі визначення як «обмежено придатний до військової служби» та «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час».
Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3621-IX було встановлено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, протягом дев`яти місяців з дня набрання чинності цим Законом (тобто до 04.02.2025) підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби.
Згідно із Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» №4235-ІХ від 12.02.2025 (далі за текстом Закон №4235-ІХ) були внесені зміни до Закону №3621-IX та п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення викладено в новій редакції: «Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду». Закон №4235-ІХ набрав чинності 15.02.2025.
Аналіз п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3621-IX (Закону №4235-IXвід 12.02.2025 р.) дозволяє дійти таких висновків:
громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, тобто до 04.05.2024, зобов`язані були до 05.06.2025 пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби;
визначено два альтернативних шляхи виконання громадянином зазначеного обов`язку: 1) самостійне звернення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду; 2) самостійне звернення через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
При цьому доводи представника позивача про те, що позивач не зобов`язаний був проходити ВЛК як такий, що має відстрочку і проходить лікарську комісію лише за власним бажанням є помилковими, так як відповідно до абзацу 5 пункту 63 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, Військовозобов`язані, у яких строк дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не завершився, на медичний огляд не направляються, крім випадків, коли військовозобов`язані приймаються на військову службу за контрактом, або були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), або самостійно виявили бажання пройти медичний огляд.
Так само, помилковими є доводи представника позивача про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності поза межами строків притягнення, визначених у ст.38 КУпАП.
Відповідно до ч.9 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Ч.3 ст.210 КУпАП передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.
Таким чином позивач, який був визнаний непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним до військової служби у воєнний час, зобов`язаний був самостійно вчинити передбачені законодавством дії для проходження військо – лікарської комісії та пройти ВЛК до 05 червня 2025 року, однак цього не зробив і в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, тобто порушення правил військового обліку в особливий період.
Суд приходить до висновку, що доводи позивача достатньо спростовуються доказами, наданими відповідачем, оскаржувана постанова винесена відповідно до закону, штраф накладено в межах санкції за відповідне адміністративне правопорушення.
За таких обставин позовні вимоги є безпідставними і не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.5, 9, 77, 121, 244-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 210, 292-294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, 

УХВАЛИВ:

поновити позивачу  ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом.

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення №2/9577 від 02 січня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. у зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після закінчення апеляційного розгляду справи. Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 20 березня 2026 року. 

Суддя Зборівського 
районного суду В. В. Снігурський