КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року м. Київ № 640/24340/20
Київський окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Перепелиця А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ФАКТОРІЯ» до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ФАКТОРІЯ» з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови, в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу від 29.09.2020 №220365.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про протиправність оскаржуваної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу за фактом перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. Вважає, що Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 24.05.2020 №235182, складений не належним чином, не може підтверджувати факт правопорушення з огляду на відсутність суб`єкта правопорушення. 
Окрім того, за посиланням позивача, оскаржувана постанова була прийнята всупереч принципам добросовісності та своєчасності поза межами розумного строку. 
Зазначено, що відсутність позначення будь-яких результатів вимірювання та ідентифікуючих реквізитів транспортних засобів та приладу, яким здійснювався габаритно-ваговий контроль 24.05.2020 в процедурних документах рейдової перевірки відповідача, викликає у позивача обґрунтовані сумніви щодо здійснення заходів такого контролю на відповідному об`єкті та обладнанні, яке має відповідати Порядку №879 та Вимогам до облаштування те технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Мінінфраструктури України від 28.07.2016 №255. 
Разом з тим, позивач вважає, що відсутність методики виконання вимірювань по осьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів із вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі, свідчить про неможливість встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу. 
Також зауважено, що застосування відповідачем до позивача вимоги щодо наявності відповідного дозволу на рух з перевищенням вагових параметрів та санкції за його відсутність є протиправним, оскільки при перевезеннях сипучих вантажів необхідно брати до уваги лише фактичну повну його масу, без урахування осьового навантаження. 
Окружним адміністративним судом м. Києва відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.
На виконання положень п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-ІХ, адміністративну справу було передано до Київського окружного адміністративного суду за належністю.
Матеріали справи отримані Київським окружним адміністративним судом та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена судді Перепелиці А.М.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 прийнято до провадження адміністративну справу та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Заперечуючи проти позовних вимог відповідачем у поданому до суду відзиві на позовну заяву зазначено про правомірність оскаржуваних постанов, посилаючись на те, що за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу DAF, номерний знак НОМЕР_1 було встановлено, що навантаження на строєну вісь склало 24,8 т при нормативно допустимому – 22 т. Вважає твердження позивача про те, що вантаж, який перевозився є сипучим і його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху (як свідчення помилковості результатів зважування) безпідставними, оскільки транспортний засіб на вагу заїжджає повільно-зі швидкістю не більше 5-6 км на годину, а така швидкість руху не може призвести до зміщення вантажу. При цьому, вантаж не повинен зміщуватися під час руху. Враховуючи те, що відповідно до акту проведення перевірки ТОВ ВТК «ФАКТОРІЯ» виконувало вантажні перевезення з навантаженням на строєну вісь склало 24,8 т при нормативно допустимому - 22 т, з перевищення параметрів від нормативу 12,73%, відповідачем прийнято постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу відповідно до абзацу 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», тобто 17000 грн.
У поданій до суду відповіді на відзив позивачем вказано про порушення строку розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що, на думку представника позивача, свідчить про протиправність оскаржуваної постанови, оскільки чинним законодавством не передбачено продовження строку розгляду справи чи початок перебігу нового строку у зв`язку з повторним розглядом справи, незважаючи на жодні обставини. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 
Інспекторами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, відповідно до направлення на перевірку від 20.05.2020 №000184, на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів в місцях навантаження і розвантаження, проводилася рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів. 
Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №422, співробітниками Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, був зупинений транспортний засіб марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 та використовується позивачем відповідно до договору оренди. 
За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_2 , було встановлено, що навантаження на строну вісь склало 24,8 т при нормативно допустимому – 22 т. 
У зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідностями фактичних вагових параметрів нормам та правилам, інспекторами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 24.05.2020 №024178.
За результатами рейдової перевірки вказаного транспортного засобу посадовими особами відповідача складено Акт проведення перевірки додержання законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 24.05.2020 №235182, яким встановлено, що під час надання послуг з перевезення вантажу «насіння гірчиці» згідно товарно-транспортної накладної від 22.05.2020 №3 навантаження на строєну вісь транспортного засобу складає 24800 кг при максимально допустимих 22 000 кг, перевищення складає 12,73%. 
За результатами розгляду питання щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідачем прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 29.09.2020 №220365 на суму 17000,00 грн (порушення абзацу 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»). 
Не погоджуючись із постановою відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі – Закон №2344-III), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Частинами першою, четвертою статті 48 Закону №2344-III закріплено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно із частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначено Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879, пунктом 2 якого регламентовано, що документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі – Порядок №1567).
За приписами пункту 14 Порядку №1567, рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.
Згідно із пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, передбачено, що рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Наведеними правовими нормами визначено повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.
При цьому, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.
Між тим, обов`язок отримати дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні або внести плату за проїзд такого великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування покладається на перевізника.
Як встановлено судом, у досліджуваній ситуації уповноваженими особами контролюючого органу установлено перевезення вантажу дорогою загального користування місцевого значення з перевищенням вагових параметрів без відповідного дозволу.
Під час розгляду даної справи до суду не подано відповідного дозволу на участь у дорожньому русі транспортного засобу, вагові параметри якого перевищують допустимі.
Згідно із товарно-транспортною накладною від 22.05.2020 №3, транспортним засобом марки DAF з державним номерним знаком DAF, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні позивача, здійснювалось перевезення насіння гірчиці сарептської.
Як вбачається з матеріалів справи, за результатами перевірки транспортного засобу марки DAF, д.н.з., відповідачем виявлено, що навантаження на строєну вісь склало 24,8 т при нормативно допустимому – 22 т. 
Згідно з Актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 24.05.2020 №024178 та довідки від 24.05.2020 №043168 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, місце проведення габаритно-вагового контролю а/д М05 Київ-Одеса, 7 км, повна маса транспортного засобу 39,62 тонн, навантаження на осі: 1) 5,72 тонн; 2) 9,1 тонн; 3) 8,28 тонн; 4) 8,14 тонн; 5) 8,38 тонн. 
Відповідно до Акта проведення перевірки додержання законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20.04.20202 №235182, складеного за результатами перевірки транспортного засобу марки DAF, д.н.з. НОМЕР_3 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 , водій ОСОБА_2 , транспортний засіб належить ОСОБА_1 , навантаження на строєну вісь становить 24 8000 т при допустимих 22 000 кг, у тому числі порушення, відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: перевищення встановлених законодавством вагових норм на 12,73 % під час перевезення вантажу.
Суд зазначає, що відповідно до пункту 18 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі – Порядок №879) за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.
Тобто, з приписів Порядку №879 вбачається, що саме довідка про здійснення габаритно-вагового контролю є підтверджуючим документом щодо результатів здійснення габаритно-вагового контролю.
Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що приписами пунктів 12-13 Порядку №879 передбачено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.
До матеріалів справи долучено копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 07.06.2019 №ПК25 2019 (чинне до 31.07.2020).
За пунктом 20-3 Порядку №879, під час вимірювання габаритних параметрів, загальної маси, навантаження на одиночну вісь, здвоєні осі, строєні осі враховуються вимоги опису до свідоцтва про затвердження типу засобу вимірювання, інструкції з експлуатації відповідного вагового обладнання та обов`язкові метрологічні вимоги, визначені законодавством параметрами, правилами, нормами та нормативами.
Тому, суд зазначає, що станом на 24.05.2020 (дата проведення зважування транспортного засобу позивача) характеристика вимірювальної техніки відповідала вимогам нормативно-технічної документації.
Щодо посилань позивача на неможливість встановлення факту порушення вагових параметрів з огляду на відсутність затвердженої методики проведення габаритно-вагового контролю, суд зазначає таке. 
у розумінні підпункту 2 пункту 2 Порядку №879 вимірювання (зважування) процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Пунктом 19 Порядку №879, у редакції чинній на час прийняття такого Порядку, встановлювалося, що регламент проведення вимірювання і зважування та технічні параметри вимірювального і зважувального обладнання визначаються Укравтодором згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року №385 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 і від 27 червня 2007 року №879» пункт 19 Порядку №879 викладено в такій редакції: «Під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансінспекція або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку». При цьому змін до підпункту 2 пункту 2 Порядку №879 внесено не було.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №671 «Про внесення змін до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні» виключено пункт 19 Порядку №879.
З огляду на виключення пункту 19 Порядку №879 наявність у терміні «вимірювання» посилання на методику, затверджену спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, не розцінюється судом як наявність у відповідача обов`язку під час здійснення габаритно-вагового контролю керуватися методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Оскільки за змістом статей 4 і 29 Закону України «Про дорожній рух», статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком №879, яким керувався відповідач, суд вважає, що відповідачем правомірно проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача та складено відповідні довідку та розрахунок.
Відсутність методики не є підставою для невнесення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів габаритні параметри яких перевищують нормативні та не звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, не свідчить про те, що процедура зважування відбулась з порушенням норм чинного законодавства, або в зв`язку з відсутністю методики були спотворені дані зважування.
Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 02.08.2018 у справі №820/1420/17 та від 21.09.2018 у справі № 804/5296/17.
Разом з тим, суд звертає увагу, що переміщення вантажу під час руху є неприпустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу, що є загрозою для безпеки дорожнього руху.
До того ж, пункт 12.5 Правил № 363, передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.
Таким чином, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами, що відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 29.01.2020 у справі № 814/1460/16.
Перевезення вантажу здійснювалось дорогою загального користування місцевого значення. Фактична маса транспортного засобу під час руху дорогою загального користування місцевого значення не повинна перевищувати 24 т.
Натомість, згідно з фактичними обставинами справи, у даному випадку здійснювалось перевезення дорогою загального користування місцевого значення насіння гірчиці транспортним засобом, фактична маса якого перевищувала 24 т.
За виявлене порушення відповідальність передбачено абзацом 15 частини першої статті 60 Закону №2344-III, відповідно до якого за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Оскільки перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм у спірних правовідносинах становило понад 10 відсотків (12,73 %), спірну постанову від 29.09.2020 №220365 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 грн прийнято з урахуванням наведених положень Закону №2344-III. 
Щодо посилань позивача на порушення строків прийняття оскаржуваної постанови, суд зазначає таке. 
Відповідно до вимог пункту 25 Порядку №1567 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Тобто, якщо слідувати даному положенню, то оскільки Акт №235182 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом складений 24.05.2020, відповідна постанова мала бути прийнята у строк до 24.07.2020.
Вирішуючи питання щодо дотримання строків, визначених пунктом 25 Порядку №1567, суд звертає на обов`язкову до застосування (в силу вимог статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») судову практику Верховного Суду, наведену, зокрема, у його постанові від 09 серпня 2023 року по справі № 160/11816/22. Так, при розгляді даної справи, предметом якої також було визнання протиправною і скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт, Верховний Суд встановив, що до спірних правовідносин, у тому числі в частині визначення строку застосування такого адміністративно-господарського штрафу, мають бути застосовані вимоги статті 250 Господарського кодексу України.
Так, відповідно до частини першої статті 250 Господарського кодексу України, чинної на момент виникнення спірних правовідносин, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.
Враховуючи зазначене, оскільки визначений статтею 250 Господарського кодексу України строк у даному випадку закінчувався 24.11.2020, а оскаржуване рішення прийняте 29.09.2020, суд не вбачає порушеним строк застосування зазначеного штрафу.
Відтак, доводи позивача про порушення порядку проведення габаритно-вагового контролю та, як наслідок, протиправність притягнення його до відповідальності шляхом застосування адміністративно-господарського штрафу, є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи, спростовуються наявними у справі матеріалами.
Для встановлення наявності в діях перевізника складу порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт необхідно оцінювати всі наявні в матеріалах справи докази такого порушення в їх сукупності, у тому числі, акти складені за результатами проведення перевірки, довідки, відомості вимірювального обладнання, документи, надані водієм транспортного засобу тощо, а не лише певний визначений доказ окремо.
Відповідно за умови наявності в матеріалах справи (в їх сукупності) беззаперечних доказів вчинення перевізником порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, наявні підстави для притягнення перевізника до відповідальності та застосування адміністративно-господарського штрафу.
За змістом пункту 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Відповідно до пункту 26 Порядку №1567 про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.
Позивача було викликано для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 29.09.2020, що ним не заперечується.
Таким чином, позивача було належним чином повідомлено про розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт.
З огляду на зазначене, зважаючи на допущене порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 15 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ, Київським міжрегіональним управління Укртрансбезпеки винесено постанову №220365 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000 грн за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків при перевезенні вантажу. 
Оскільки посадовими особами Укртрансбезпеки під час здійснення габаритного контролю дотримано усіх вимог чинного законодавства щодо підстав та порядку проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі), відповідач при винесенні оскаржуваної постанови діяв на підставі та у спосіб, що передбачений чинним законодавством.
Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, заявлені позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню як не підтверджені документально та нормативно.
Враховуючи, що судом прийнято рішення про відмову у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі вище викладеного, керуючись ст.2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 252, 255 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «ФАКТОРІЯ» до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови – відмовити.
Підстави для розподілу судових витрат – відсутні.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Перепелиця А.М.