ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №293/377/26 
Провадження № 3/293/140/2026

31 березня 2026 року	селище Черняхів	

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Збаражський Олег Миколайович, з участю прокурора Коки С.Л., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з УСР в Житомирській області ДСР Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, лікаря хірурга КНП «Черняхівське ТМО», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
20.03.2026 до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .
У судовому засіданні ОСОБА_1 , після роз`яснення їй прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнала, щиро розкаялася, пояснила, що дійсно мало місце несвоєчасне подання нею декларації за обставин, викладених в протоколі.
Прокурор вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому просить накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Так, згідно протоколу №243 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, колишня член позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 на базі КНП «Черняхівське ТМО» ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у відповідності до підпункту «ґ» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст. 45 цього Закону, несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє свої повноваження, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Диспозиція ч. 1 ст.172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Судом встановлено, ОСОБА_1 , будучи у період з 27.12.2023 по 31.08.2024 членом позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 на базі КНП «Черняхівське ТМО» та відповідно до підпункту «ґ» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (надалі - Закону) суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог частини 2 статті 45 Закону несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє свої повноваження, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушила вимоги, передбачені чинним законодавством України.
Так, наказом директора КНП «Черняхівське ТМО» «Про оновлення складу військово-лікарської комісії (ВЛК) на базі КНП «Черняхівське ТМО» №113 від 27.12.2023 лікаря-хірурга ОСОБА_1 призначено членом позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії КНП «Черняхівське ТМО».
Наказом директора КНП «Черняхівське ТМО» «Про оновлення складу військово-лікарської комісії (ВЛК) ІНФОРМАЦІЯ_2 на базі КНП «Черняхівське ТМО» №29 від 04.03.2024 лікаря-хірурга ОСОБА_1 призначено членом позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 на базі КНП «Черняхівське ТМО».
Наказом директора КНП «Черняхівське ТМО» «Про припинення роботи військово-лікарської комісії» №366 від 30.08.2024, роботу військово-лікарської комісії було припинено з 31.08.2024 та ОСОБА_1 таким чином припинила участь у роботі даної комісії.
Приписами статті 3 Закону визначено коло осіб, на яких поширює свою дію цей Закон, зокрема підпунктом «ґ» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону передбачено його розповсюдження на голів, їх заступників, членів та секретарів позаштатних постійно діючих військово-лікарських комісій.
Відповідно до п. 2.5.1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008, до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК, гарнізонні ВЛК, ЛЛК, ВЛК Десантно-штурмових військ, ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 , ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України, ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України, ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.
Отже, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані із корупцією, у тому числі за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Пунктом 5 частини 1 статті 12 Закону, передбачено, що Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.
З 12.10.2023 (дати набрання чинності Законом №3384-ІХ про відновлення декларування) декларантами стали: особовий склад штатних військово-лікарських комісій (ВЛК, пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону); голови та члени лікарсько-консультативних (ЛКК) і медико-соціальних експертних комісій (МСЕК), а також голови, їхні заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських і лікарсько-льотних комісій (ЛЛК), які при цьому не є особами, зазначеними у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону (пп. «ґ» п.2 ч. 1 ст. 3 Закону). У зв`язку із цим вищезазначені особи мають подавати декларації в Реєстр декларацій. Вид декларації залежить від того, коли та в яку комісію вони були включені.
Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 45 Закону особи зазначені у пункті 1, підпункті «ґ» пункту 2, частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Пунктом 5 частини 1 статті 12 Закону, передбачено, що Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.
Відповідно до Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом голови НАЗК від 23.07.2021 №449/21, декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини - другої статті 45 Закону не пізніше тридцяти календарних днів з дня припинення діяльності.
Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.
Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду.
Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», було введено воєнний стан на усій території України, строк дії якого неодноразово продовжувався.
Відповідно до Роз`яснення НАЗК №4 від 07.03.2022 щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю в умовах воєнного стану (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, проведення перевірок), декларація при звільненні, якщо звільнення відбулось під час дії воєнного стану, подається у період з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення чи скасування воєнного стану, до 00 годин 00 хвилин відповідного числа третього місяця від такого дня. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності. Під раніше доданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру, крім декларації кандидата на посаду (абз. 2 п.п. 2 п. 2 розд. II Порядку № 449/21).
12.10.2023 набрав чинності Закон України № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», відповідно до якого відновлено електронне декларування та відкритий доступ (з урахуванням безпекових заходів) до реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно даних публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, 25.02.2026 о 08 год. 56 хв., тобто несвоєчасно.
Зазначені обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, зокрема протоколом №243 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, роздруківкою з сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, повідомленням НАЗК від 02.03.2026; копіями наказів директора КНП «Черняхівське ТМО» «Про оновлення складу військово-лікарської комісії (ВЛК) на базі КНП «Черняхівське ТМО» №113 від 27.12.2023; «Про оновлення складу військово-лікарської комісії (ВЛК) ІНФОРМАЦІЯ_2 на базі КНП «Черняхівське ТМО» №29 від 04.03.2024; «Про припинення роботи військово-лікарської комісії» №366 від 30.08.2024.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. У судді відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Дослідивши адміністративні матеріали та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, за період не охоплений раніше поданими деклараціями.
Дослідивши адміністративні матеріали та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування яка припиняє діяльність за період не охоплений раніше поданими деклараціями.
Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Суд неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі докази по справі дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП України, є повністю доведеною.
Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно ст.34 КУпАП, обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення є щире розкаяння винної. 
Відповідно до ст.35 КУпАП, обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення судом не встановлено.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. 
При вирішенні питання про можливість накладення стягнення, суд виходить з того, що відповідно до частини четвертої статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Розгляд справи та накладення стягнення в даній справі проводиться в межах строків, визначених ст. 38 КУпАП.
За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, її майновий стан, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, у виді штрафу в мінімальному розмірі, оскільки в даному випадку застосування адміністративного стягнення у виді штрафу буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень та повністю відповідатиме меті його застосування.
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. 33, 40-1, 283-285 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. 
Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк 15 днів, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Повна постанова складена та підписана 02.04.2026.

Суддя 	Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ