П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/10772/25	

Головуючий в 1 інстанції: Мороз А.О. 
Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Миколаїв
Повний текст судового рішення складений 07.10.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Шевчук О.А., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року у справі за позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до приватного підприємства «Тритикум», ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження керівнику юридичної особи у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

06.10.2025 Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулося до суду з позовом до приватного підприємства (надалі - ПП) «Тритикум», ОСОБА_1 про застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівнику ПП «Тритикум» ОСОБА_1 до погашення податкового боргу.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.10.2025 позов залишений без розгляду з підстав пропущення позивачем строку звернення до суду із позовом у порядку ст.289-2 КАС України, протягом 24 годин, встановлених ч.2 ст.283 КАС України.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апелянт посилається на помилкове визначення судом першої інстанції процесуального строку звернення із даним позовом до суду, що свідчить про безпідставне залишення позову без розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Частиною 1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Проте, процесуальним законом передбачені певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.
Відповідно до ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Частинами 1, 2 ст.122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Колегія суддів зазначає, що норми ст.289-2 КАС України не встановлюють окремих строків звернення до суду, не визначають інших вимог до позовної заяви, відмінних від тих, які передбачені загальними нормами КАС України, як і не встановлюють іншої, особливої процедури розгляду таких заяв, що свідчить про те, що звернення в порядку ст.289-2 КАС України з позовною заявою про обмеження виїзду керівнику платника податків за кордон відбувається в загальному порядку, в тому числі і за загальними строками звернення до суду.
При цьому, правові підстави для звернення до суду згідно зі ст.289-2 КАС України щодо встановлення тимчасового обмеження керівнику юридичної особи або постійного представництва нерезиденту-боржнику у праві виїзду за межі України виникають через 240 днів від дня вручення платнику податків податкової вимоги, а відповідні повноваження повинні бути реалізовані контролюючим органом в межах тримісячного строку, передбаченого ч.2 ст.122 КАС України.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.12.2025 у справах №280/5892/25 та №160/20031/25; від 15.01.2026 у справа № 340/4971/25.
Тобто, судом першої інстанції порушено норми процесуального права під час визначення процесуального строку звернення позивача з даним позовом до суду протягом 24 годин, встановлених ч.2 ст.283 КАС України.
Так, у справі сформовано податкову вимогу від 13.04.2023 №0000735-1302-1429 на суму 1248636,25грн, яка повернулася до податкового органу за закінченням терміну зберігання 30.05.2023, тобто, вважається врученою. 
З урахуванням встановлених обставин, а також положень п.87.13 ст.87 ПК України та ч.1 ст.289-2 КАС України (щодо 240-денного граничного строку), у контролюючого органу виникло право на пред`явлення відповідних позовних вимог з 26.01.2024, та почався перебіг тримісячного строку звернення до адміністративного суду, передбаченого ч.2 ст.122 КАС України.
Натомість, контролюючий орган звернувся з даним позовом до суду лише 06.10.2025, що свідчить про порушення тримісячного строку звернення до суду.
В свою чергу, за змістом ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Таким чином, з`ясувавши після відкриття провадження у справі про пропуск позивачем процесуального строку звернення із позовом до суду, суд першої інстанції мав застосувати положення саме ч.3 ст.123 КАС України та надати позивачу можливість повідомити про причини пропуску строку звернення до суду, оцінивши їх на предмет поважності. 
Водночас, судом першої інстанції не надано позивачу можливості повідомити про причини пропуску строку звернення до суду, що свідчить про порушення норм процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржену ухвалу суду про повернення позову винесено без належних підстав з порушенням норм процесуального права, тому ухвала суду першої інстанції в порядку ст.320 КАС України підлягає скасуванню, з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст.311, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області задовольнити, ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року про залишення позову без розгляду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач 		А.В. Крусян	
Судді	  	О.А. Шевчук   О.В. Яковлєв