Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області 

справа № 215/9290/25
номер провадження 2/215/1324/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
у складі:
головуючого судді - Дудікова А.В. 
при секретарі - Болдирєвій А.О.
згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 215/9290/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
встановив
Описова частина 
У грудні 2025 року представник ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» звернувся через підсистему електронний суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до укладеного Договору № 3749394 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 16.06.2023 року (далі - Кредитний договір) між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (торгова марка «Credit7») (далі - Первісний Кредитор) та ОСОБА_1 (далі - Відповідач/ Позичальник), Відповідач отримав кредит у розмірі 7000 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «ПУМБ» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % від суми кредиту за кожен день користування (730% річних).
Кредитні кошти були перераховані Відповідачу 16.06.2023 року на платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК». 
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора (далі по тексту - ІТС). Кредитний договір підписаний Відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
24.04.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Клієнт) та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛФІНАНС» (далі по тексту - Фактор, Позивач), укладено Договір факторингу № 24/04/24 від 24.04.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №3749394 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 16.06.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».
До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим заборгованість за Кредитним договором № 3749394 станом на 24.04.2024 року (дата переходу права вимоги до Позивача) становить 46059,97 гривень, яка складається з: - 6999,99 грн. - заборгованість за кредитом; - 39059,98 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 2 % за кожен день користування кредитом (730% річних) за період з 16.06.2023 року по 24.04.2024 року (включно). 
Враховуючи вищезазначене позивач просив стягнути з відповідача 46 059,97 грн заборгованості за кредитним договором, 2 422,40 грн сплаченого судового збору та 10 000 грн. витрат на правову допомогу.
Ухвалою суду від 15.12.2025 справу прийнято до провадження суддею Дудіковим А.В., визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 23.01.2026. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
16.01.2026 на адресу суду надійшли витребовувані від АТ «ПУМБ» докази.
21.01.2026 відповідачем до суду направлено відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги відповідач не визнає повністю, посилаючись на те, що позивачем суду не надано доказів того, що нею були отримані кредитні кошти, розмір наданого кредиту, графіку погашення заборгованості, виписки з карткового рахунку відповідача, а також розрахунку заборгованості. Також Відповідач звертає увагу, що позивачем не зазначено дату отримання нею кредиту.
23.01.2026 розгляд справи відкладено на 03.03.2026, у зв`язку з відпусткою судді.
27.01.2026 через модуль підсистеми «Електронний суд» представник позивача подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідно до укладеного Договору № 3749394 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 16.06.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , 16.06.2023 відповідач отримала кредит у розмірі 7000 грн, шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «ПУМБ». Відсотки за користування кредитом нараховані відповідно до укладеного договору, нарахування комісій, пені та інших штрафних санкцій по Кредитному договору у відповідності до чинного законодавства України первісним кредитором не нараховувалися. Первісним кредитором також враховано і норми Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення короновірусної хвороби (COVID-19)» про не нарахування штрафів та пені на період карантину. Проте, Позивач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов Кредитного договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості, що наданий Первинним кредитором. Таким чином, в порушення умов Кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Також зазначає, що 22.11.2023р. прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно). Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Таким чином вважає, що за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності Законом № 3498-IX, в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21.08.2024, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору. При цьому, денна процента ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови, що до нього не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту). Відповідно до частини третьої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у договорі. Позивач зазначає, що ним до позову надані первинні документи, а саме в першу чергу Кредитний договір, що засвідчує наявність правовідносин між Відповідачем (правонаступник Первісного кредитора) та Позивачем, який оформлений відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» на підставі якого здійснено надання кредиту Позивачу. Підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві.
Представник позивача у судове засідання призначене на 03.03.2026 не з`явився, в позовній заяві, відповіді на відзив та в додаткових поясненнях просив суд розглядати справу за його відсутності. 
Відповідач у судові засідання призначені на 23.01.2026 та 03.03.2026 не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася судом належним чином, а саме шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання; SMS-повідомлення та адресу електронної пошти, зазначених у відзиві на позовну заяву. Направила до суду відзив на позовну заяву. Клопотань до суду не надходило.
Мотивувальна частина
Мотиви, якими керується суд першої інстанції та застосовані норми права
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами.
Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 16.06.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір №3749394 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (а.с. 25-43).
У відповідності до п. 1.2, 1.3 Договору тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 7 000 грн, строк кредиту складає 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.
Стандартна процента ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору; Знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується на таких умовах. до 16.07.2023 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Клієнт розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Клієнта, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки. (п.п. 1.4, 1.4.1 Договору). Пунктом 1.4.3. договору зазначено, що розмір процентів за користування кредитними коштами протягом строку дії Договору, може бути змінений у бік зменшення для Клієнта у випадку та на умовах визначених в пп. 1.4.2. Договору, зокрема у випадку отримання Клієнтом знижки на стандартну процентну ставку.
Розділ 3 Договору регулює порядок обчислення (нарахування) процентів, порядок зміни процентів та економічну сутність та базу розрахунку процентів.
У п. 3.1 Договору зазначено, що проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт"
Згідно з п. 3.2 до періоду розрахунку процентів не включається день надання кредиту, проте включається день сплати процентів та день фактичного повернення кредиту. У випадку, якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день.
Відповідно до п. 1.5, 1.6 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту 30 341,06% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 7 062,13% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 57 400 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 53 221 грн.
Згідно з положеннями п. 2.1, 2.2, 2.4 Договору, Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Суму кредиту (його частину) Товариство перераховує протягом двох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього Договору. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п. 2.1. Договору. Дати надання кредиту: 16.06.2023 або 17.06.2023.
Відповідно до пункту 9.9 Договору, підписуючи Договір Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ ТОВ «Лінеура Україна», розміщені на Вебсайті та затверджені наказом №67-ОД від 14.06.2021, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.
Даний договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом «Р494» 16.06.2023, 12:40:42.
Крім того, у Договорі вказані реквізити належного клієнту платіжного засобу / поточного рахунку для перерахування коштів клієнту за даним договором: № НОМЕР_2  (Розділ 10 Договору - реквізити та підписи сторін).
Додатком №1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3749394 від 16.06.2023 є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка підписана ОСОБА_1 електронним підписом «Р494» 16.06.2023 (а.с. 43).
В матеріалах справи також наявний паспорт споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_1 електронним підписом «Р494» 16.06.2023 (а.с. 45-48).
Факт перерахування ТОВ «Лінеура Україна» грошових коштів у сумі 7 000 грн на картковий рахунок відповідача підтверджено листом ТОВ «УПР» №672-2604 від 26.04.2024 в якому вказано, 16.06.2023 12:42:07 на суму 7000,00 (сім тисяч гривень 00 копійок) грн, маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua - 251968704, призначення платежу: Зарахування 7000 грн на карту НОМЕР_2 , однак відповідачем факт отримання грошових коштів у зазначеній сумі не визнається (а.с. 49).
Зазначені реквізити банківської карти в повідомленні співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними нею у кредитному договорі.
Крім того, на виконання ухвали суду АТ «ПУМБ» направлено до суду лист №KHO-07.8.5/325БТ від 08.01.2026, в якому зазначено, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), була випущена банківська платіжна картка (далі-БПК) НОМЕР_4 до рахунку № НОМЕР_5 у гривні. В банку за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) закріплений фінансовий номер телефону: НОМЕР_6 , на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операції за платіжною карткою № НОМЕР_4 за період з 16.06.2023р. по 21.06.2023р. В результаті аналізу операцій, здійснених по карті НОМЕР_4, яка відкрита на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за 16.06.2023р. - була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 7000,00 гривень через сервіс іншого банку. (а.с. 139-142).
Зважаючи на вищевикладене, судом встановлено, що ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за кредитним договором №3749394 від 16.06.2023 виконало та перерахувало в безготівковій формі у національній валюті на рахунок ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 7 000 грн. 
У свою чергу, ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання, у наслідок чого у неї згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитом, станом на 29.04.2024 наявна заборгованість заборгованість за Кредитним договором в сумі 46059,97 гривень, яка складається з: - 6999,99 грн - заборгованість за кредитом; - 39059,98 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 2 % за кожен день користування кредитом (730% річних) за період з 16.06.2023 року по 24.04.2024 року (включно). Також, з розрахунку заборгованості встановлено, 14.07.2023 наявна часткова оплата заборгованості за кредитом, а саме: за тілом кредиту - 0,01 грн, за відсотками - 19,60 грн (а.с. 50-61).
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 3 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно з пунктом 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з пунктом 1 статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як встановлено судом, відповідачем підписано договір №3749394 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 16.06.2023 за допомогою разового ідентифікатора «Р494».
Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.Суд зазначає, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, а тому суд доходить до висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, за яким відповідачу, перераховано кошти шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки Заперечення відповідача суд до уваги не приймає.
Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до умов договору №3749394 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 16.06.2023, сума кредиту - 7 000 грн, проценти за користування кредитом: Стандартна процента ставка становить 2% в день та застосовується в межах всього строку кредиту; Знижена процентна ставка становить 0,01% в день, та застосовується у визначених умовах.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За правилами ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Згідно зі ст. 1047 ЦК України у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається в письмовій формі.
Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
До матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості за договором №3749394 від 16.06.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 24.04.2024, відповідно якого заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 46 059,97 грн, з яких: 6 999 грн заборгованість по тілу кредиту; 39 059,98 грн заборгованість по процентам (а.с. 50-61).
П. 5.1.3 Договору №3749394 від 16.06.2023 встановлено, що Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Клієнта.
24.04.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» (Клієнт) та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (Фактор) укладено договір факторингу №24/04/24, у відповідності до умов цього Договору, Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором. (п. 2.1 Договору) (а.с. 84-92).
Право вимоги переходить до Фактора з моменту підписання цього Договору та надходження суми Боржників Фінансування стосовно у повному обсязі на рахунок Клієнта, після чого Фактор стає Кредитором по відношенню до всі інші пов`язані з ними їх Заборгованостей права в обсязі за Кредитними договорами. Разом з Правами вимоги Фактору переходять Договором. і на умовах, що існували на момент переходу цих прав та передбачені цим (п. 3.1.3 Договору).
До матеріалів справи додано платіжну інструкцію №783 від 24.04.2024, згідно якої ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» здійснило платіж у розмірі 2 185 366,65 грн на користь ТОВ «Лінеура Україна» із призначенням платежу: «Згідно Договору факторингу № 24/04/24 від 24.04.2024 року без ПДВ» (а.с. 98).
Відповідно до витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу 24/04/24 від 24.04.2024, ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги заборгованості щодо ОСОБА_1 , номер договору: №3749394 від 16.06.2023 (дата закінчення договору 10.06.2024), загальна сума заборгованості 46 059,97 грн з яких: 6 999,99 грн - залишок по тілу кредиту; 39 059,98 грн - залишок по відсотках (а.с. 99).
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
У відповідності до ч. 1, 3 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Зобов`язання відповідач виконала не в повному обсязі, сплативши заборгованість в сумі 0,01 грн за тілом кредиту та 19,60 грн - за відсотками.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» надало належні та достатні докази на підтвердження права вимоги до ОСОБА_1 .
Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно повернула вищевказаний борг. 
Відповідачем не надано до суду доказів на спростування обставин щодо видачі кредитних коштів, а саме банківську виписку по рахункам, або довідку з банку про неналежність їй рахунків, на які відбувалось зарахування коштів та неналежність їй вказаного в кредитному договорі номеру телефону.
Судом встановлено, що на підставі укладеного кредитного договору відповідач зобов`язалася повернути кредит та відсотки за користування ним, однак свого зобов`язання вчасно не виконала, кредит не повернула, нараховані відсотки не сплатила.
Відповідачка заперечуючи проти позовних вимог, доказів, які б заперечували факт перерахування ТОВ «Лінеура Україна» кредитних коштів ОСОБА_1 , зокрема перерахування цих коштів не на її рахунок, останньою не надано, хоча це є її процесуальним обов`язком (статті 12, 81 ЦПК України).
За такого, посилання відповідачки на не отримання нею кредитних коштів від ТОВ «Лінеура Україна» не заслуговують на увагу, оскільки нею не доведені та, в свою чергу, спростовуються доказами дослідженими судом.
Висновки за результатом розгляду позовної заяви
З урахуванням вищевикладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності та приймаючи до уваги, що відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків та комісії не виконала, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит, відсотки за його користування та комісію не сплатила, чим порушила умови кредитного договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» підлягають задоволенню та з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним договором у розмірі 46 059,97 грн з яких: 6 999,99 грн - залишок по тілу кредиту; 39 059,98 грн - залишок по відсотках 
Щодо судових витрат
За правилами статті 141 ЦПК України при розподілі судових витрат судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи у розмірі 10 000 грн, представником позивача надано наступні докази: копію договору про надання юридичних послуг №02/08/2024 від 02.08.2024; копію довіреності (а.с.104-105); копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю (а.с.106); копію акта приймання-передачі наданих послуг №109 (а.с.107); копію витягу з реєстру №1 до акта (а.с.108); копію платіжної інструкції №3186 від 25.09.2025 (а.с.109). 
Водночас за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. ч. 3, 5, 9 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 3, 5, 9 ст. 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року справі № 922/445/19, від 22 листопада 2019 року у справі № 910/906/18 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19).
Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.
Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19.
Зважаючи на викладене, ураховуючи складність та значення справи для сторін, обсяг проведеної роботи представником позивача, який підтверджений належними та допустимими доказами, а також ціну позову та розмір фактично задоволених вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 грн.
Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 272, 279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, Керуючись ст.ст. 223, 259, 263-265, 268, 272, 279, 280, 284 ЦПК України, суд
у х в а л и в
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3749394 від 16.06.2023, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 у розмірі 46 059,97 грн (сорок шість тисяч п`ятдесят дев`ять гривень 97 коп.), з яких: 6 999,99 грн - залишок по тілу кредиту; 39 059,98 грн - залишок по відсотках. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 грн (дві тисячі п`ятсот гривень).
В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи безпосереднього до Дніпровського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», ЄДРПОУ 41915308, місце знаходження за адресою: 03124, м. Київ, б-р. Вацлава Гавеля, буд. 4.
Відповідач -  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 10 березня 2026 року.

Суддя