Справа № 161/27142/25 
Провадження № 2/161/1021/26

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області
в складі: головуючого судді – Пахолюка А.М.,
при секретарі - Корнійчук А.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом  ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Зазначає, що судовим наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.04.2023 року визначено стягувати з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини – ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Вказує, що на даний час дочка ОСОБА_4 досягла повноліття та навчається в Луцькому національному технічному університеті на денній формі навчання за контрактом. Зазначає, що не має можливості в повній мірі самостійно забезпечити всі необхідні потреби дочки ОСОБА_4 , оскільки, вони є значними. 
Просить суд, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання даного позову та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2028 року, але не більше чим до досягнення дочкою 23-х років.
Ухвалою суду від 14 січня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. 
До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю.
Відповідач до початку судового засідання також надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає.
Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).
Судом встановлено, що судовим наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.04.2023 року визначено стягувати з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини – ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття (А.С. 12).
Відповідно до довідки №328 від 16.10.2025 року вбачається, що ОСОБА_3 у 2025 році зарахована до Луцького національного технічного університету і в даний час навчається на 2 курсі факультету бізнесу та права денної форми навчання за контрактом, термін закінчення університету 30.06.2028 року (а.с. 13).
Судом встановлено, що ОСОБА_2 не приймає належної участі в утриманні дочки, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не є меншим 23 років; продовження навчання ними; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Частиною 1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину.
Будь-яких доказів погіршення матеріального стану чи здоров`я відповідача, суду не надано та в судовому засіданні не здобуто.
З урахуванням того, що повнолітня дочка відповідача ОСОБА_3 , продовжує навчання на денній формі навчання, можливості працевлаштуватися немає, а тому суд вважає, що ОСОБА_3 дійсно потребує матеріальної допомоги.
Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки в розмірі – 1/4 частини заробітку щомісячно, до закінчення останньою навчання.
Згідно положень ч.6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів – у межах суми платежу за один місяць.
На підставі ст.ст. 75, 82, 84, 180, 181, 182, 184 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 28, 77, 81, 141, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
 
Позов задовольнити.
 
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2028 року, але не більше чим до досягнення 23-х років, починаючи з 30.12.2025 року.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. 
Рішення може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи:
Позивач – ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер – НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач – ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер – НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 
Рішення в повному обсязі складено 11 лютого 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного 
суду Волинської області       Пахолюк А.М.