БІЛОГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД  ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ вул. Шевченка, 42, смт Білогір`я, Шепетівський район, Хмельницька область, 30200 тел./факс (03841) 2-14-44, тел. 2-03-97, е-mail: inbox@bg.km.court.gov.ua,  web:https://bg.km.court.gov.ua/sud2201/, код ЄДРПОУ 02886947	

Справа № 669/30/26

Провадження № 2-а/669/3/26 
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області 
в складі: головуючого – судді Вишневського В.О.,
з участю: секретаря судового засідання Юрчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Білогір`я в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
19 січня 2026 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови № 62 від 08 січня 2026 року за справою про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000 грн. 
У обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що 08 січня 2026 року постановою ІНФОРМАЦІЯ_3 № 62 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. Вказану постанову винесено начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , яку позивач отримав 17 січня 2026 року.
Позивач із зазначеною постановою не погоджується, вини своєї не визнає та вважає її незаконною і необґрунтованою. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, підставою притягнення стало неприбуття 15 липня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 за повісткою, яка, за твердженням відповідача, була направлена рекомендованим листом через АТ «Укрпошта». У зв`язку з неприбуттям позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками поліції 30 грудня 2025 року.
ОСОБА_1 зазначає, що повістки не отримував, про її надсилання повідомлений не був, що підтверджується рекомендованим повідомленням, у якому зазначено про невручення поштового відправлення. Вказує, що правил військового обліку не порушував, раніше за викликами з`являвся, а також має право на відстрочку як батько п`яти неповнолітніх дітей, що підтверджується відповідними документами.
На думку ОСОБА_1 , відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту вчинення ним правопорушення, у зв`язку з чим у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.
Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 21 січня 2026 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, проте 19 лютого 2026 року подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Крім цього, позивач надав письмові пояснення в яких додатково обгрунтував заявлені ним в позовні вимоги та просив їх задовільнити.
Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник в судове засідання не з`явився, проте 02 лютого 2026 року подав відзив, в якому зазначив, що оповіщення позивача було здійснено відповідно до пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, а також з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 1147 від 08 жовтня 2024 року до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 15 березня 2009 року, згідно з якими рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» вручаються адресату особисто, а у разі його відсутності здійснюється відповідне повідомлення. Вказував, що під час складання протоколу позивач не повідомляв про поважні причини неявки, зокрема перебування на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні, а до позовної заяви не додано належних доказів на підтвердження таких обставин. Зазначив, що 08 січня 2026 року винесено постанову № 62 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, копію якої позивач отримав 17 січня 2026 року, у зв`язку з чим вважає, що центр діяв у межах наданих повноважень та у спосіб, визначений законом.
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Із змісту оскаржуваної постанови від 08 січня 2026 року № 62 встановлено, що 15 липня 2025 року о 09 год 00 хв військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 по повістці, яку було надіслано шляхом надання розпорядження № 4/3007 від 08 липня 2025 року до Білогірської селищної ради, повістка № 4315450. Працівники Білогірської селищної ради здійснили оповіщення шляхом надсилання рекомендованого листа через «Укрпошту».
У зв`язку із неприбуттям ОСОБА_1 по повістці на вказаний час та дату, четвертим відділом ІНФОРМАЦІЯ_3 було направлено електронне звернення до СПД № 1 (Білогір`я) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області № Е 4279854 від 28 грудня 2025 року, щодо доставлення останнього як такого, що вчинив адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Пізніше, 30 грудня 2025 року громадянин ОСОБА_1 доставлений працівниками поліції спільно з групою оповіщення до ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою встановлення обставин вчинених ним порушень правил військового обліку, що виразились в неприбутті за повісткою.
В постанові зазначається, що позивач порушив частини 2 статті 17 Закону України «Про оборону України», частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», додатку 2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487.
В резолютивній частині постанови зазначено про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. 
Окрім того, судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 30 грудня 2025 року № 4/538 позивач пояснив, що за адресою його проживання: АДРЕСА_1 30 грудня 2025 року близько 17 години працівники Білогірського ТЦК повідомили що він знаходиться в розшуку, так як не з`явився по повістці, яка начебто була відправлена у липні місяці 2025 року «Укрпоштою». Однак даного листа він не отримував і ніхто йому його не вручав. Правил військового обліку наміру порушувати не мав і раніше по повістці з`являвся вчасно і без порушень. Зазначив, що має право на відстрочку як багатодітний батько (п`ять неповнолітніх дітей). 
Із паспорта позивача вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тому за вказаною адресою йому була направлена повістка № 4315450 листом із описом вкладення. 
Крім того, вищезазначене зареєстроване місце проживання підтверджується також довідкою про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 14 січня 2026 року № 467, виданою Білогірською селищною радою Шепетівського району Хмельницької області, яку позивач додав до позовної заяви.
Згідно копії конверта поштового відправлення, опису вкладення (список № 08 липня 2025) та відмітки на конверті слідує, що поштове відправлення № 0601167869339 направлене на зареєстровану адресу проживання позивача листом із описом вкладення та повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. На довідці про причини повернення/досилання наявний відбиток АТ «Укрпошта» із зазначенням дати повернення 25 липня 2025 року.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідальність за ст. 210-1 КУПАП настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене, зокрема, в особливий період.
Указом Президента України № 64/22 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено та проводиться загальна мобілізація на території України. Згідно абзацу 13 статті 1 Закону «Про оборону України» визначено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.
Відповідно ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Згідно з п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
-день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
-день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
-день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Постановою КМУ № 1147 від 08 жовтня 2024 року «Про внесення змін до Правил надання послуг поштового зв`язку» внесено зміни до «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270.
Зокрема у пункті 82 Правил передбачено, що «Рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».
«Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника».
Проаналізувавши вищевказані норми в контексті обставин цієї справи, суд зазначає, що оскільки повістку № 4315450 надіслано рекомендованим листом ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», то належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку.
За огляду на зазначене, судом приймаються до уваги твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, про те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу позивача є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним». 
Отже, відповідачем дотримано порядок направлення повістки № 4315450 на зареєстровану адресу проживання позивача, що підтверджується копією конверта поштового відправлення рекомендованим листом із описом вкладення (список № 08 липня 2025) та відмітки на конверті, згідно якої поштове відправлення № 0601167869339 повернуто відправнику з відміткою про «відсутність адресата за вказаною адресою» із відбитком АТ «Укрпошта» із зазначенням дати повернення 25 липня 2025 року. Доказів на спростування цього, позивачем в матеріали справи не подано, а судом не встановлено.
Водночас, судом враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частинах дев`ятій і десятій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Частиною дев`ятою ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Отже, строк накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП становить три місяці з дня його виявлення.
За змістом постанови за № 62 від 08 січня 2026 року датою виявлення інкримінованого позивачу адміністративного порушення вказано саме 15 липня 2025 року, тобто день, на який позивач повинен був з`явитися, але не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Отже про обставину неявки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідачу стало відомо саме 15 липня 2025 року. Відтак перебіг строку про накладення адміністративного стягнення на позивача розпочався саме з 15 липня 2025 року та, відповідно до ч. 9 ст. 38 КУпАП сплив 15 жовтня 2025 року.
З урахуванням встановленого строку накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, який визначено ст. 38 КУпАП, суд вважає, що складання щодо ОСОБА_1 протоколу № 4/538 від 30 грудня 2025 року, а також оскаржуваної постанови № 62 від 08 січня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, були вчинені поза таким строком.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи, що адміністративне стягнення було накладене відповідачем поза межами строку, встановленого ч. ч. 1, 9 ст. 38 КУпАП, то позовні вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови № 62 від 08 січня 2026 року підлягають задоволенню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Крім того, відповідно до ст. 139 КАС України, слід стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати у розмірі 665,60 грн судового збору. 

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 9, 72-77, 229, 242, 244-246, 2511, 252, 271, 280, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення – задовольнити.

Скасувати постанову за справою про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення від 08 січня 2026 року № 62, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, та провадження у даній справі закрити.

Стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_6 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_8 (ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) АДРЕСА_2 . 
  Суддя:		Василь ВИШНЕВСЬКИЙ