Справа № 159/435/26
Провадження № 2/159/1068/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Губара В.Є.,
з участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 2106146638747 від 02.03.2021.
Позов обґрунтовано тим, що 02.03.2021 між ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «Служба миттєвого кредитування» укладено кредитний договір № 2106146638747. Сума позики становила 3000 гривень. Граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 (один) рік з відсотковою ставкою 2 %, яка нараховується за кожен день користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту. Позичальник зобов`язався повернути суму кредиту та сплатити проценти, однак свого обов`язку не виконав. ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» 01.12.2021 уклали договір про відступлення права грошової вимоги № 1-12. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача по договору № 2106146638747. ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10.01.2023 уклали договір про відступлення права грошової вимоги № 10-01/2023. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 2106146638747. Загальний розмір заборгованості відповідача за договором позики становить: 48119,10 гривень, з яких 3000 гривень борг за основним зобов`язанням (тіло кредиту), 45119,10 гривень заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 вказану суму заборгованість а також судові витрати: 2662,40 гривень судового збору, 16000 гривень на правничу допомогу.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
10.03.2026 ОСОБА_1 до суду подано заяву, згідно з якою він просить застосувати строки позовної давності, зменшити суму відсотків, яка перевищує потрійний розмір тіла кредиту та проводити розгляд справи без його участі.
23.03.2026 представником позивача ТОВ "Коллект Центр" - адвокатом Ткаченко М.М. через систему "Електронний суд" суду подано письмові пояснення, згідно з якими просить задовільнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у позовній заяві та просить його задовольнити. 
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У судовому засіданні 25.03.2026 судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення і у зв`язку зі складністю справи його ухвалення та проголошення відкладено, проголошення судового рішення призначено на 11 год. 30 хв. 01.04.2026.
Дослідивши письмові докази по справі суд приходить до наступного висновку.
02.03.2021 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 в електронній формі уклали договір про надання фінансових послуг № 2106146638747 «Стандартний». За цим договором ТОВ «Служби миттєвого кредитування» зобов`язалось надати ОСОБА_1 кредит без конкретної споживчої мети. Сума кредиту становила 3000 гривень на строк 16 днів з відсотковою ставкою 2 %, яка нараховується за кожен день користування кредитом. Позичальник зобов`язався повернути позикодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом. Граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік.
Суму кредиту перераховано відповідачу 02.03.2021, що підтверджено довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вей Фор Пей» від 09.12.2025.
ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» 01.12.2021 уклали договір про відступлення права грошової вимоги № 1-12. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 2106146638747 від 02.03.2021.
ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10.01.2023 уклали договір про відступлення права грошової вимоги № 10-01/2023. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 2106146638747 від 02.03.2021, що укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 .
З наданих позивачем розрахунків заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 2106146638747 від 02.03.2021 становить: 3000 гривень борг за основним зобов`язанням (тіло кредиту), 45119,10 гривень проценти на дату відступлення права вимоги.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частини другої статті 627 ЦК у договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Згідно зі статтею 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частин першої, третьої статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно із статтею 1078 ЦК предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Згідно з частиною першою статті 1079 ЦК сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до пункту 11 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Згідно з частиною восьмою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
З урахуванням досліджених судом доказів встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконалв, у передбачений в договорі строк кошти (суму кредиту) у розмірі 3000 гривень та відсотки не повернув.
Відповідно до договорів факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача по договору № 2106146638747.
Між тим, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» щодо стягнення відсотків завищеними.
За умовами кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 3000 гривень на строк 16 днів та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% на день.
При цьому суд відхиляє доводи позивача про те, що строком кредитування є 1 рік (п.1.9 договору), оскільки згідно п.1.2 договору кредит надавався на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку-платежів, який є додатком до цього договору та є його невід`ємною частиною.
У графіку платежів зазначений єдиний строк кредитування 16 днів та розмір відсотків 960 гривень. Інших строків у графіку платежів сторонами не визначалося.
Суд підкреслює, що відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. З цих підстав взаємна суперечність між його пунктами 1.2 та 1.9 судом тлумачиться саме на користь ОСОБА_1 .
Отже, суд вважає, що строк кредитування сторонами визначений саме у графіку платежів згідно з пунктом 1.2 договору та становить саме 16 днів, а не 1 рік, як помилково стверджує позивач.
Суд констатує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року справа № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року справа № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року справа № 202/4494/16.
Беручи до уваги умови договору, розмір відсотків за користування кредитом становитиме 960 гривень (3000 х 2% х 16), і саме в цій частині позовних вимог суд задовольняє позов, в решті вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом є безпідставними.
Таким чином, позов підлягає частковому затоволенню та за кредитним договором № 2106146638747 з ОСОБА_1 у користь ТОВ «Коллект Центр» необхідно стягнути 3000 гривень боргу за основним зобов`язанням та 960 гривень відсотків.
Заява відповідача про застосування позовної давностів у даному спорі судом відхиляється з огляду на таке.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
За приписами частин третьої і четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
З 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнено Прикінцеві положення ЦК України пунктом 12 такого змісту «під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Якщо строк позовної давності закінчувався після набрання чинності Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», строки, визначені статтями 257, 258 ЦК України, продовжилися на строк дії такого карантину.
Зазначене застосування положень Закону України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/18489/20, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року у справі № 947/8885/21, а також постановах Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 343/2389/22, від 17 січня 2024 року у справі № 130/1596/22.
Строк дії карантину неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України та був відмінений з 24 год. 00 хв. 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".
Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 №2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 19, яким передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Законом України "Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності" від 14.05.2025 N 4434-IX, який набрав чинності 04.09.2025, пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України виключено.
Отже, оскільки строк позовної давності з часу укладання 02.03.2021 договору № 2106146638747 не діяв до 30.06.2023 внаслідок карантину, а з 17.03.2022 був зупинений внаслідок воєнного стану до 03.09.2025 включно, у спірних правовідносинах він застосуванню не підлягає.
Щодо судових витрат.
За правилами ст.141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд вважає доведеним позов на суму 3960 грн, отже позов задоволено на 8,23% (3960 х 100% : 48119,10 = 8,23%).
Позивач сплатив судовий збір в розмірі 2622,40 грн. 
Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 215,82 грн судового збору, виходячи із наступного розрахунку: 2622,40 грн х 8,23% : 100 = 215,82 грн.
Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 16000 грн.
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
В обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача подав: договір надання правничої допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 з адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги, акт про надання юридичної допомоги.
При вирішенні питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд враховує обсяг фактично наданих адвокатом послуг, складність справи, кількість витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірність обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
Суд дійшов висновку, що розмір заявленої позивачем суми витрат на правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, відтак згідно з ст.137, 141 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, тобто у сумі 1316,80 грн. (16000 грн х 8,23% : 100% = 1316,80 грн.).
Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 264, 265, 273, 274, 279, 280-282, 354 ЦПК України,
УХВАЛИВ :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором № 2106146638747 від 02.03.2021 у загальному розмірі 3960 (три тисячі дев`ятсот шістдесят) гривень. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 215 (двісті п`ятнадцять) гривень 82 копійки та 1316 (одну тисячу триста шістнадцять) гривень 80 копійок витрат на правничу допомогу.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: м.Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складене 01.04.2026.

Головуючий:	В. Є. ГУБАР