ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2026 р. 	Справа № 520/33520/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2025 (суддя Біленський О.О.; м. Харків) по справі № 520/33520/24
за позовом ОСОБА_1 
до Військової частини НОМЕР_1  
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
30.10.2025 від представника Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України через систему "Електронний суд" до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява про зміну способу і порядку виконання судового рішення, в якій представник просив суд: 
- змінити спосіб і порядок виконання виконавчого виконавчий лист № 520/33520/24 виданий 13.06.2025 року що видав Харківський окружний адміністративний суд про Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (основних та додаткових видів, які підлягали виплаті позивачу) з 03.12.2022 по 31.12.2022, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 02.12.2021 №1928-IX "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 - 2481 гривень, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, з урахуванням виплачених сум. , шляхом винесення рішення про стягнення 6798,04 грн з відрахуванням обов`язкових податків і зборів з Військова частина НОМЕР_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .
Заява обґрунтована тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває АСВП № 78559433 з примусового виконання: виконавчий лист №520/33520/24, виданого 13.06.2024 Харківським окружним адміністративним судом, яке не виконується боржником в частині виплати позивачу грошового забезпечення (основних та додаткових видів, які підлягали виплаті позивачу) з 03.12.2022 по 31.12.2022, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 02.12.2021 №1928-IX "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 - 2481 гривень, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, з урахуванням виплачених сум, у розмірі 6798, 04 грн., у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань на виконання судових рішень. За таких обставин, звернення до суду є обов`язком державного виконавця у зазначеній категорії справ та такий обов`язок виникає через два місяці з дня відкриття виконавчого провадження за умови, що рішення суду не виконане, а стягувач не чинить перешкоди провадженню виконавчих дій.
Ухвалою від 18 листопада 2025 року Харківський окружний адміністративний суд залишив без задоволення заяву представника Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №520/33520/24.
Позивач не погодився з вказаним судовим рішенням та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2025 року та задовольнити заяву про зміну і спосіб виконання рішення суду від 12 березня у справі №520/33520/24 в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року у справі № 520/33520/24, яке набрало законної сили 05 червня 2025 року, залишається невиконаним 6 місяців. З посиланням на положення абзацу 2 з частиною 3 статті 378 КАС України, позивач зазначає, що у цій категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни "зобов`язання здійснити перерахунок та провести виплати за перерахованого грошового забезпечення" на "стягнення коштів із державного органу боржника". Вказує, що спір у зазначеній справі фактично виник у зв`язку з несвоєчасним обчисленням, перерахунком, здійсненням, наданням та одержанням грошового забезпечення позивача на момент проходження військової служби. Нарахування та виплата грошового забезпечення військовослужбовців забезпечується за рахунок коштів державного бюджету. Зазначене свідчить, що невиплата в повному розмірі грошового забезпечення, є складовою частиною грошового забезпечення, а відтак і спір у даній справі виник з приводу обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання виплат.
Оскільки рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року у справі № 520/33520/24 не виконується боржником 6 місяців, позивач вважає вказану обставину самостійною підставою для зміни способу виконання судового рішення, передбаченою ч. 3 ст. 378 КАС України, шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Відповідач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Відповідно до ч. 1 ст. 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Враховуючи обставини цієї справи, а також те, що апеляційна скарга подана на ухвалу, перегляд якої можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з таких підстав. 
Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі № 520/33520/24 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 03.12.2022 по 19.05.2023 включно, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (основних та додаткових видів, які підлягали виплаті позивачу) з 03.12.2022 по 31.12.2022, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 02.12.2021 №1928-IX "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 - 2481 гривень, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, з урахуванням виплачених сум.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (основних та додаткових видів, які підлягали виплаті позивачу) з 01.01.2023 по 19.05.2023, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 03.11.2022 №2710-IX "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 - 2684 гривень, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі №520/33520/24 набрало законної сили 05.06.2025 та 13.06.2025 Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 09.07.2025 відкрито виконавче провадження №78559433 з виконання виконавчого листа №520/33520/24, виданого Харківським окружним адміністративним судом від 13.06.2025 про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (основних та додаткових видів, які підлягали виплаті позивачу) з 03.12.2022 по 31.12.2022, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 02.12.2021 №1928-IX "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 - 2481 гривень, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, з урахуванням виплачених сум
Відповідно до наданого, на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2025 №78559433, листа Міністерства оборони України Військової частини НОМЕР_1 від 16.09.2025 №625/6/770, на виконання вимоги головного державного виконавця про негайне виконання Постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2025 ВП №78559433 по виконавчому листу виданого на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/33520/24 від 12.03.2025 Військовою частиною НОМЕР_1 повідомлено, що Військова частина НОМЕР_1 є бюджетною установою яка підпорядкована Міністерству оборони України, у своїй діяльності керується Законами України, Указами Президента України, постановами Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства оборони України. На даний час цільове фінансування по КЕКВ 2800 “Інші поточні видатки” військовій частині НОМЕР_1 вкрай обмежене, та в межах своїх повноважень військова частина НОМЕР_1 вживає заходів щодо своєчасного виконання рішень суду. Також, зазначено, військова частина НОМЕР_1 , як розпорядник бюджетних коштів, проводить видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, які встановлені кошторисом. Отже, військова частини НОМЕР_1 не може виконати Постанову про відкриття виконавчого провадження про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивачу згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/33520/24 від 12.03.2025 року за рахунок інших коштів (заробітна плата працівників, грошове забезпечення військовослужбовців) без відповідного внесення змін до кошторису та плану асигнувань.
Згідно з додатком до листа Міністерства оборони України Військової частини НОМЕР_1 від 16.09.2025 №625/6/770 ОСОБА_1 з 03.12.2022 по 31.12.2022 нараховано суму доплати в розмірі 6798,04 грн.
Вважаючи, що виконання рішення суду у справі №520/33520/24 можливе лише в разі зміни способу і порядку виконання рішення суду, шляхом стягнення з боржника суми в розмірі 6798,04 грн. на користь позивача, заявник звернувся до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення.
Відмовляючи у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення суд першої інстанції виходив з того, що у заяві про зміну способу чи порядку виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду не вказано, які обставини ускладнюють виконання рішення суду, враховуючи, що боржник не відмовляється виконувати рішення, на виконання рішення суду визначило суму заборгованості. За висновком суду, заявник фактично просить змінити резолютивну частину рішення суду з зобов`язального характеру на стягнення конкретної суми, що не передбачено статтею 378 КАС України.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.
Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".
Відповідно до статті 1 Закону України 1404-VІІІ “Про виконавче провадження” (далі по тексту - Закон 1404-VІІІ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною третьою статті 33 Закону №1404-VIII, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень”, мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані ст. 378 КАС України.
Варто зазначити, що Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень” від 21.11.2024 року №4094-IX, який набрав чинності 19.12.2024, були внесені суттєві зміни до положень статті 378 КАС України, зокрема й у частині зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.
Так, відповідно до змісту частин 1, ст. 378 КАС України (у редакції Закону №4094-IX, що діє з 19.12.2024 року), за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
З аналізу положень частин першої, третьої статті 378 КАС України колегія суддів доходить висновку, що підставою для застосування правил цієї норми є настання обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, а для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин. Тобто, зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.
Подібна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 800/203/17.
Як встановлено судом, на виконання рішення суду боржником нараховано ОСОБА_1 виплату грошового забезпечення (основних та додаткових видів, які підлягали виплаті позивачу) з 03.12.2022 по 31.12.2022, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 02.12.2021 №1928-IX "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 - 2481 гривень, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, з урахуванням виплачених сум, у розмірі 6798,04 грн.
У заяві про зміну способу чи порядку виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду не вказано, які обставини ускладнюють виконання рішення суду, враховуючи, що боржник не відмовляється виконувати рішення, на виконання рішення суду визначило суму заборгованості.
Резолютивна частина рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі №520/33520/24 має зобов`язальний характер, однак судом при розгляді вказаної справи не вирішувалися позовні вимоги майнового характеру щодо стягнення певної суми коштів і, як наслідок, не перевірялася правильність нарахування заборгованості.
Оскільки розрахунок належної позивачу заборгованості судом не здійснювався, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що змінивши спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі №520/33520/24 із зобов`язання здійснити виплату заборгованості на стягнення конкретної суми цієї заборгованості з визначенням певного періоду, фактично змінить рішення по суті з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішить питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті, що не передбачено статтею 378 КАС України.
Колегія суддів звертає увагу на те, що поняття “спосіб і порядок” виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Порядок виконання судового рішення означає визначену у рішенні суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним/приватним виконавцем, спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом.
Так, у постанові від 24 грудня 2014 року у справі №21-506а14 Верховний Суд України дійшов висновку, що зміну способу і порядку виконання судового рішення слід розуміти як застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.
Подібного підходу дотримується і Верховний Суд, зокрема у постановах від 7 березня 2018 року у справі № 456/953/15-а, від 16 липня 2020 року у справі №130/2176/17, від 11 листопада 2020 року у справі №817/628/15 та від 17 лютого 2021 року у справі №295/16238/14-а.
Окрім того, Верховним Судом у постанові від 10 липня 2018 року у справі № 490/9519/16-а сформульовано наступний правовий висновок: “Змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов`язання виплатити зазначені соціальні виплати на стягнення суми цих виплат, буде змінено постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті”. Подібний висновок також було зроблено Верховним Судом у постанові від 30 липня 2019 року у справі № 281/1618/14-а.
Таким чином, оскільки у справі, що розглядається, встановлено, що способом відновлення порушеного права позивача у цій справі судом обрано зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а стягнення конкретних сум невиплаченого грошового забезпечення не було предметом позовних вимог та способом відновлення порушених прав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість зміни способу та порядку виконання рішення суду у спосіб, який просив представник Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, оскільки запропонований останнім спосіб виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення у справі № 520/33520/24.
При цьому колегія суддів зазначає, що грошові кошти у виді заборгованості перед стягувачем, не є власністю військової частини НОМЕР_1 і не знаходяться на його рахунках.
Фактичне, у повному обсязі, виконання судового рішення можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України.
У такому випадку зміна способу і порядку виконання судового рішення не може призвести до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості позивачу.
Водночас стягнення з суб`єкта владних повноважень (військової частини НОМЕР_1 ) коштів, які знаходяться на його рахунках але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.
З огляду на викладене, враховуючи те, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування державою витрат по виплаті, колегія суддів вважає безпідставними аргументи заявника, наведені в його заяві про наявність правових підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду у справі № 520/33520/24.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заява про зміну способу та порядку виконання рішення у справі № 520/33520/24 не підлягає задоволенню, оскільки фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення.
Посилання позивача на абз. 2 ч. 3 ст. 378 КАС України, в редакції Закону №4094-IX, як на самостійну підставу для зміни способу і порядку виконання рішення у цій категорії справ шляхом зміни "зобов`язання здійснити перерахунок та провести виплати за перерахованого грошового забезпечення" на "стягнення коштів із державного органу боржника", колегія суддів відхиляє та вважає помилковими, оскільки грошове забезпечення військовослужбовця, нарахування і виплата якого є предметом позову у цій справі, не відноситься до зазначених у нормі ч.3 ст. 378 КАС України виплат, невиконання судових рішень щодо яких протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили є самостійною підставою для зміни способу і порядку його виконання.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. 
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2025 по справі № 520/33520/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		С.П. Жигилій 	
Судді	   	Т.С. Перцова   Я.М. Макаренко