ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/299/26 
Провадження № 1-кп/486/172/2026 

12 лютого 2026 року        м. Південноукраїнськ 

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 10 вересня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №22025150000000263, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Сосьва, Сіровського району, Свердловської області, Російської Федерації, з вищою освітою, пенсіонера, який на момент затримання працював начальником зміни ТЦ-2 Філії «ВП «ПАЕС», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, раніше не судимого, 

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 332-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , 
обвинуваченого ОСОБА_3 , 
захисника ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:

Починаючи з 24 лютого 2024 року військовослужбовці збройних сил російської федерації незаконно захопили та фактично здійснили окупацію села Залізний Порт, Скадовського району, Херсонської області, шляхом зосередження навколо вказаного населеного пункту, та безпосередньо в ньому, збройних підрозділів рф та встановлення контрольно-пропускного режиму в`їзду та виїзду до вказаного населеного пункту, яка триває й на теперішній час.
Так, до 24 лютого 2022 року, громадянин України ОСОБА_3 , як фізична особа підприємець, разом зі своєю донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснювали підприємницьку діяльність у селі Залізний Порт Скадовського району Херсонської області, будучи фактичними володільцями бази відпочинку «Оранж», розташованої за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , шляхом отримання прибутку від передачі в оренду окремих приміщень фізичним чи юридичним особам. 
Разом з цим, не пізніше червня 2025 року (точного періоду часу не встановлено) у ОСОБА_3 , який перебував на той час у м. Південноукраїнську, Миколаївської області (більш точне місцезнаходження в ході досудового розслідування не встановлено), будучи достеменно проінформованим та розуміючи факт захоплення села Залізний Порт, Скадовського району, Херсонської області збройними силами рф, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаним про те, що Херсонська область є невід`ємною складовою частиною України, діючи в інтересах та на користь російської федерації, достовірно усвідомлюючи та передбачаючи невідворотнє настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, виник злочинний умисел, направлений на передачу вищевказаних, наявних в його власності матеріальних ресурсів, а саме земельної ділянки з кадастровим номером: 6522384300:02:065:0320 (площею - 0,125 га) та розташованого на ній майнового комплексу бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: АДРЕСА_3 (загальною площею - 1046,8 кв.м), воєнізованим формуванням держави-агресора рф, які під час окупації вищевказаного населеного пункту самовільно зайняли зазначені вище земельну ділянку та розташований на ній майновий комплекс бази відпочинку «Оранж», та використовували їх для вирішення матеріальних та військових потреб. 
З метою підготовки до вчинення вищезазначених дій ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 01 червня 2025 року, шляхом листування у Інтернетмесенджерах, здійснив дії направлені на пошук осіб, з числа адвокатів, які проживають на території держави-агресора рф, з метою отримання від них правової допомоги, пов`язаної із юридичним супроводом процесу передачі вищезазначеної земельної ділянки та майнового комплексу воєнізованим формуванням держави-агресора рф, а також здійснив замовлення необхідних проїздно-транспортних документів, а саме квитків на автобус до Республіки Молдова та авіаційних квитків сполученням у напрямку з Турецької Республіки до російської федерації.
Так, ОСОБА_3 , з метою реалізації вищезазначеного умислу, 01 червня 2025 року о 00:29 год. здійснив виїзд з території України в пункті пропуску Старокозаче, Білгород-Дністровського району, Одеської області в напрямку Республіки Молдова. В подальшому, ОСОБА_3 за невстановлених обставин, з цього ж дня здійснив авіаційний переліт з Республіки Молдова до Турецької Республіки, а в подальшому, в цей же день, з Турецької республіки до м. Москва, рф. 
Перебуваючи на території м. Москва, рф., не пізніше 03 червня 2025 року ОСОБА_3 з власної ініціативи, з метою реалізації вищезазначеного умислу направленого на передачу матеріальних ресурсів воєнізованим формуванням держави-агресора рф, особисто звернувся про правову допомогу до Московської колегії адвокатів «Екс Ледж» (м. Москва), а саме до адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою укладання з останніми довіреності на право представництва його інтересів в органах влади рф, як громадянина російської федерації на підставі наявного у ОСОБА_3 паспорту серії НОМЕР_1 , виданого 15 червня 2007 року (далі мовою оригіналу) - «отделением №3 ОУФМС России по Ханты-Мансийскому автономному округу - Югра в городе Сургуте» та подальшого юридичного супроводу процесу передачі земельної ділянки з кадастровим номером: 6522384300:02:065:0320, площею - 0,125 га (із зазначенням кадастрового номера, який було заздалегідь незаконно присвоєно за законодавством рф, а саме: 94:01:8430006:1833), на якій розташований майновий комплекс бази відпочинку «Оранж», за адресою: АДРЕСА_3 , який складається із житлового будинку загальною площею - 1046,8 кв.м, (із зазначенням кадастрового номеру житлового будинку, який було заздалегідь незаконно присвоєно за законодавством рф, а саме: 94:01:8430006:179), представникам воєнізованого формування держави-агресора рф, а саме «Главному Управленню МЧС по Херсонской областе» (мовою оригіналу). 
В подальшому, не пізніше 09 червня 2025 ОСОБА_3 з метою організації передачі матеріальних ресурсів представникам воєнізованого формування держави-агресора рф - «Главного Управлення МЧС по Херсонской области» (мовою оригіналу), на невстановленому транспортному засобі, мостом через Керченську протоку (Кримський міст, ділянка міжнародного автошляху А-290 сполученням м. Керч Україна - м. Новоросійськ, рф), перетнув державний кордон України з російською федерацією та з рф в`їхав на тимчасову окуповану територію Автономної Республіки Крим з метою подальшого прямування до села Залізний Порт, Скадовського району, Херсонської області, куди прибув не пізніше 09 червня 2025 року. 
Так, не пізніше 09 червня 2025 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем розташування майнового комплексу бази відпочинку «Оранж», за адресою: Херсонська область, Скадовський район, с. Залізний Порт, вул. Шкільна, 2/20, з власної ініціативи, достовірно знаючи про перебування воєнізованих формувань держави-агресора на території села Залізний Порт Скадовського району Херсонської області, діючи умисно, добровільно вступив в контакт з невстановленими на даний час представниками воєнізованого формування держави-агресора рф, а саме «Главного Управлення МЧС по Херсонской области» (мовою оригіналу) з пропозицією передачі майнового комплексу бази відпочинку «Оранж», за адресою: Херсонська область, Скадовський район, 4 с. Залізний Порт, вул. Шкільна, 2/20 останнім у тимчасове користування строком на 11 місяців. 
В подальшому, не пізніше 07 липня 2025 року, представниками Московської колегії адвокатів «Екс Ледж» (м.Москва), а саме адвокатами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діяли на підставі довіреності наданої раніше ОСОБА_3 , підготовлено та складено проекти заяви та договору про безоплатну передачу представникам воєнізованого формування держави-агресора рф - «Главного Управлення МЧС по Херсонской области» (мовою оригіналу) вищевказаних земельної ділянки з кадастровим номером: 6522384300:02:065:0320, площею - 0,125 га (із зазначенням кадастрового номера, який було заздалегідь незаконно присвоєно за законодавством рф, а саме: 94:01:8430006:1833), та розташованого на ній майнового комплексу бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: АДРЕСА_3 , який складається із житлового будинку загальною площею - 1046,8 кв.м, (із зазначенням кадастрового номеру житлового будинку, який було заздалегідь незаконно присвоєно за законодавством рф, а саме: 94:01:8430006:179), які 07 липня 2025 року за допомогою інтернет-месенджеру «Telegram» надіслано для погодження ОСОБА_3 , який на цей час перебував у м. Південноукраїнську, Миколаївської області. 
Перебуваючи у м. Південноукраїнськ, Миколаївської області ОСОБА_3 вивчивши умови договору, в ході спілкування із вищевказаними адвокатами за допомогою інтернет-месенджеру «Telegram», досягнув попередніх домовленостей щодо укладання договору безоплатної передачі ОСОБА_3 представникам воєнізованого формування держави-агресора рф - «Главного Управлення МЧС по Херсонской области» (мовою оригіналу) вищевказаних земельної ділянки з кадастровим номером: 6522384300:02:065:0320, площею - 0,125 га (із зазначенням кадастрового номера, який було заздалегідь незаконно присвоєно за законодавством рф, а саме: 94:01:8430006:1833), на якій розташований майновий комплекс бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: АДРЕСА_3 , який складається із житлового будинку загальною площею - 1046,8 кв.м, (із зазначенням кадастрового номеру житлового будинку, який було заздалегідь незаконно присвоєно за законодавством рф, а саме: 94:01:8430006:179). 
Крім того, в ході вищевказаної розмови ОСОБА_3 попередньо домовився з представниками Московської колегії адвокатів «Екс Ледж» (м. Москва), а саме, адвокатами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо отримання від них послуг з юридичного оформлення договору безоплатної передачі ОСОБА_3 представникам воєнізованого формування держави-агресора рф - «Главного Управлення МЧС по Херсонской области» (мовою оригіналу) іншої земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , відповідно до діючого законодавства рф, яка належить на праві власності його дочці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Разом з цим, завершити свої злочинні наміри ОСОБА_3 не вдалося оскільки останній був затриманий 27 серпня 2025 року співробітниками правоохоронного органу за місцем свого мешкання. 
Таким чином, ОСОБА_3 з причин, що не залежали від його волі, не зміг вчинити усі дії направлені на підготовку до передачі представникам воєнізованого формування держави-агресора рф - «Главного Управлення МЧС по Херсонской области» (мовою оригіналу) матеріальних ресурсів, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером: 6522384300:02:065:0320, площею - 0,125 га (із зазначенням кадастрового номеру земельної ділянки, який було заздалегідь незаконно присвоєно за законодавством рф: 94:01:8430006:1833) та розташованого на ній майнового комплексу бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_3 , який складається із житлового будинку загальною площею - 1046,8 кв.м, (із зазначенням кадастрового номеру житлового будинку, який було заздалегідь незаконно присвоєно за законодавством рф: 94:01:8430006:179), строком на 11 місяців. 
Крім того, 20 лютого 2014 року територію АР Крим було фактично окуповано Збройними Силами російської федерації.
В подальшому, починаючи з 24 лютого 2024 року внаслідок повномасштабної збройної агресії військовослужбовці збройних сил рф незаконно захопили та фактично здійснили окупацію села Залізний Порт, Скадовського району, Херсонської області, шляхом зосередження навколо вказаного населеного пункту, та безпосередньо в ньому, збройних підрозділів рф та встановлення контрольно-пропускного режиму в`їзду та виїзду з вказаного населеного пункту, тощо, яка триває й на теперішній час.
Не пізніше червня 2025 року (точного періоду часу не встановлено) ОСОБА_3 , який будучи достеменно проінформованим та розуміючи факт захоплення вказаного населеного пункту збройними силами рф, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаним про те, що Херсонська область є невід`ємною складовою частиною України, діючи в інтересах та на користь російської федерації, достовірно усвідомлюючи та передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, вирішив вчинити протиправні дії направлені на передачу вищевказаних, наявних в його власності та розпорядженні матеріальних ресурсів, а саме земельної ділянки з кадастровим номером: 6522384300:02:065:0320, площею - 0,125 га. та розташованого на ній майнового комплексу бази відпочинку «Оранж», за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею - 1046,8 кв.м, воєнізованим формуванням держави-агресора рф, які окупували вищевказаний населений пункт. 
З метою готування до передачі зазначених земельної ділянки та майнового комплексу бази відпочинку «Оранж» воєнізованим формуванням держави-агресора рф, не пізніше червня 2025 року (точного періоду часу не встановлено) у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на здійснення в`їзду на окуповану територію України та виїзду з неї у порушення встановленого порядку. 
Так, ОСОБА_3 , з метою реалізації вищезазначеного умислу, 01 червня 2025 року о 00:29 год. здійснив виїзд з території України в пункті пропуску Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області в напрямку Республіки Молдова. 
В подальшому, ОСОБА_3 за невстановлених обставин здійснив авіаційний переліт з Республіки Молдова до Турецької республіки та в цей же день, з Турецької республіки до м. Москва, рф.
В подальшому, не пізніше 09 червня 2025 року ОСОБА_3 у порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України з метою готування до передачі матеріальних ресурсів представникам воєнізованого формування держави-агресора рф - «Главного Управлення МЧС по Херсонской области», тобто з метою заподіяння шкоди інтересам держави, в умовах військової агресії з боку рф та анексії АР Криму, шляхом публічного потурання міжнародного і національного законодавства, в порушення положень Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Постанови КМУ №57 від 27 січня 1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», на невстановленому транспортному засобі мостом через Керченську протоку (Кримський міст, ділянка міжнародного автошляху А-290 сполученням м. Керч Україна - м. Новоросійськ, РФ), перетнув державний кордон України з російською федерацією та в`їхав з рф на тимчасову окуповану територію Автономної Республіки Крим з метою подальшого прямування до села Залізний Порт, Скадовського району, Херсонської області, куди прибув не пізніше 09 червня 2025 року.
В подальшому, ОСОБА_3 не пізніше 22 червня 2025 року у порушення порядку виїзду з тимчасово окупованої території України до російської федерації, здійснивши дії, направлені на підготовку до передачі матеріальних ресурсів представникам воєнізованого формування держави-агресора рф - «Главного Управлення МЧС по Херсонской области» (мовою оригіналу), в умовах військової агресії з боку рф, шляхом публічного потурання міжнародного і національного законодавства, в порушення положень Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Постанови КМУ №57 від 27.01.1995 р «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», слідуючи із окупованого на теперішній час села Залізний Порт, Скадовського району, Херсонської області, через окуповану територію Автономної Республіки Крим автотранспортним мостом через Керченську протоку (Кримський міст, ділянка міжнародного автошляху А-290 сполученням м. Керч Україна м. Новоросійськ, РФ), перетнув державний кордон України з російською федерацією та виїхав з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим до російської федерації.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 111-1 КК України, тобто, незакінчений замах на передачу матеріальних ресурсів воєнізованим формуванням держави-агресора та ч. 1 ст. 332-1 КК України, тобто порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї з метою заподіяння шкоди інтересам держави.
09 лютого 2026 року між прокурором у кримінальному провадженні – прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №22025150000000263, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 вересня 2025 року.
Відповідно до умов угоди, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 111-1 та ч. 1 ст. 332-1 КК України.
Сторони узгодили покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 111-1 КК України – у виді 3 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, а також посади, пов`язані з наданням публічних послуг, на строк 10 років; за ч. 1 ст. 332-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, а також посади, пов`язані з наданням публічних послуг, на строк 10 років.
Сторони дійшли висновку про можливість застосування до  ОСОБА_3 положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. 
ОСОБА_3 зобов`язується упродовж 30 діб, після ухвалення вироку на підставі даної угоди про визнання винуватості, сплатити на користь Збройних Сил України 2000000 гривень. 
Обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, він надав згоду на призначення запропонованої міри покарання.
В судовому засіданні прокурор зауважив, що ОСОБА_3 зобов`язався беззастережно визнати себе винним, що і зробив у судовому засіданні, розкаявся, сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Просив затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання, а також скасувати арешт накладений на майно ОСОБА_3 .
Обвинувачений ОСОБА_3 також просив затвердити угоду, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 111-1 та ч. 1 ст. 332-1 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання, а саме, сплатити 2млн грн.
Захисник ОСОБА_5 зазначив, що угода відповідає вимогам закону та просив її затвердити.
Статтею 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. 
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_9 обвинувачується ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 111-1 та ч. 1 ст. 332-1 КК України, згідно ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами.
На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що ОСОБА_3 усвідомлює свої права, зміст, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також те, що укладення угоди є добровільним.
Дослідивши угоду про визнання винуватості, заслухавши доводи обвинуваченого, враховуючи думку прокурора та захисника, суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена між обвинуваченим і прокурором в присутності захисника, відповідає вимогам КПК України та КК України. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 111-1 та ч. 1 ст. 332-1 КК України кваліфіковані правильно, шкода завдана лише державному інтересу, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений беззастережно визнав вину, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України та ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 111-1 та ч. 1 ст. 332-1 КК України.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором у кримінальному провадженні – прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , підлягає затвердженню.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 серпня 2025 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід, який неодноразово було продовжено, востаннє 19 грудня 2025 року строком до 16 лютого 2026 року. 
В зв`язку з тим, що умовами угоди ОСОБА_3 передбачене покарання з застосуванням вимог 75 КК України, вказаний запобіжний захід підлягає скасуванню з моменту проголошення вироку.
Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 03 вересня 2025 року, 04 вересня 2025 року, 10 вересня 2025 року та 15 вересня 2025 року підлягають скасуванню.
Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України. 
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд 

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 лютого 2026 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні – прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 . та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному 10 вересня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 22025150000000263.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 111-1 та ч. 1 ст. 332-1 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання 
- за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 111-1 КК України - 3 роки позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, а також посади, пов`язані з наданням публічних послуг, на строк 10 років; 
- за ч. 1 ст. 332-1 КК України - 1 рік позбавлення волі. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, а також посади, пов`язані з наданням публічних послуг, на строк 10 років. 
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.
На підставі п. 1, п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Встановити обов`язок, покладений на ОСОБА_3 умовами угоди - упродовж 30 діб після ухвалення вироку сплатити на користь Збройних Сил України 2000000 (два мільйони) гривень. 
Запобіжний захід продовжений ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2025 року скасувати.
Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 03 вересня 2025 року (номер справи 490/4776/25 провадження 1-кс/490/3615/2025), 04 вересня 2025 року (номер справи 490/4776/25 провадження 1-кс/490/3626/2025), 10 вересня 2025 року (номер справи 490/4776/25 провадження 1-кс/490/3614/2025) та 15 вересня 2025 року (номер справи 490/4776/25 провадження 1-кс/490/3780/2025). 
Речові докази визнані двома постановами старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України від 27 серпня 2025 року в рамках кримінального провадження №22023150000000414 повернути ОСОБА_3 .
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Південноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з особливостями, встановленими ст. 394 КПК України.

Суддя    	ОСОБА_1