Справа № 740/4222/25 
Провадження № 2/740/121/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2026 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Дударця Д.В., за участю секретаря судового засідання Каленіченко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ніжина за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача 
У липні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивовано тим, що 15.02.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем укладено кредитний договір № 24472-02/2023.
30.08.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» (колишня назва - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ») та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 30082023/1, відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників.
Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 30082023/1 від 30.08.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40 950 грн, з яких: 10 500 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 30 450 грн - заборгованість за відсотками.
Згідно з п. 1.3. Договору факторингу ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ», повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ «ФК «ЄАПБ», надати інформацію передбачену чинним законодавством про ТОВ «ФК «ЄАПБ», у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства.
З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних санкцій. ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 6363606 в розмірі 55 820 грн, з яких: 20 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 35 820 грн - заборгованість за відсотками.
Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 24472-02/2023 від 15.02.2023 в розмірі 40 950 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 3 028 грн.
Стислий виклад заперечень відповідача
У поданому до суду через систему «Електронний суд» відзиві на позов представник відповідача адвокат Кірюшин А.А. у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» просив відмовити. Заперечення по суті вимог мотивував тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про укладення між сторонами кредитного договору та виникнення між ними будь-яких правовідносин. Посилаючись на лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 08.07.2025 № 2919-250708103907 як на підставу перерахунку грошових коштів на користь відповідача, позивачем не доведено, що картка з маскою НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 , а кошти в розмірі 10 500 грн було перераховано саме на виконання кредитного договору. Також із зазначеного листа не можливо встановити предмет договору на переказ коштів, який нібито укладено між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ», права і обов`язки його сторін тощо. Отже, такий документ не містить жодної інформації щодо предмета доказування, а тому не може бути взятий до уваги судом. Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів передачі права вимоги від первісних кредиторів до позивача за Кредитним договором, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.
У відповіді на відзив, поданому до суду через систему «Електронний суд», представник позивача - ТОВ «ФК «ЄАПБ» Макарова Л.В. зазначила, що 15.02.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 24472-02/2023. Договір підписано позичальником за допомогою електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора, який було направлено останній на номер мобільного телефону, зазначений нею під час заповнення заявки на отримання кредиту, а саме НОМЕР_2 . Укладаючи договір, відповідачем підтверджено, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті кредитодавця, а також отримала від Кредитодавця до укладення цього договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Звертала увагу, що перерахування коштів на платіжну карту відповідача № НОМЕР_1 за укладеним договором безпосередньо здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури, який проводить платіж виключно у безготівковій формі, а видаткові касові ордери на суму переказу не оформляються. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, ОСОБА_1 не позбавлена можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Наголошувала, що 30.08.2023 між ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» (колишня назва ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ») та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 30082023/1. Відповідно до Реєстру боржників до зазначеного Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40 950 грн. При цьому, до позовної заяви було додано належним чином завірена копія витягу договору факторингу, реєстр боржників та платіжну інструкцію до договору факторингу, які містять підписи сторін. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» просила задовольнити в повному обсязі.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді від 07.08.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 06.11.2025 за клопотанням представника позивача витребувано докази, що містять банківську таємницю.
Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» в судове засідання не з`явився, у відповіді на відзив на позовну заяву просив розгляд справи проводити без його участі та позов задовольнити у повному обсязі. 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом надіслання рекомендованого поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомила.
У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до зазначених правовідносин, суд дійшов таких висновків.
Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15.02.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансово кредиту № 24472-02/2023.
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (п. 6.1. договору).
Відповідно до п. 1.1. договору товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 10 500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Підпунктом 1.2. договору встановлена мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Визначено, що кредит надається строком на 25 днів, тобто до 11.03.2023. Дата надання кредиту 15.02.2023.
За користування кредитом клієнт сплачує товариству 365,0 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,00 % за добу. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави (п. 1.3. договору).
У разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п. 1.2 цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти, передбачені в п. 2.3. цього договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору (п. 4.3. договору).
Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної картки, зазначеної клієнтом (п. 1.7. договору).
Відповідно до п. 1.8. договору невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства - https://www.zecredit.com.ua.
Згідно з п. 4.3. договору, у разі якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти передбачені в п. 2.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору.
Припинення або розірвання договору не звільняє клієнта від обов`язку повернути Товариству наданий кредит і сплатити нараховані проценти за користування кредитом за фактичний термін користування кредитом в день припинення або розірвання договору (п. 5.4. договору).
Вищезазначений договір підписано електронним підписом W672 позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону - НОМЕР_2 , про що зазначено у реквізитах Договору.
Доказом перерахування кредитних коштів за кредитним договором № 24472-02/2023 є інформаційна довідка за вих. №2919_250708103907 від 08.07.2025, якою ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» повідомляє про успішно проведену транзакцію, а саме 15.02.2023 о 20:30:00 на суму 10 500,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua - 202960204, призначення платежу: "Зарахування 10 500,00 грн на карту НОМЕР_1 ".
Випискою з особового рахунку відповідача, яка була надана АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 06.11.2025, підтверджено успішне зарахування грошових коштів за кредитним договором № 24472-02/2023 на платіжну картку ОСОБА_1 НОМЕР_3 у розмірі 10 500 грн.
Також 15.02.2023 сторонами підписано Додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 24472-02/2023 та паспорт споживчого кредиту (інформацію та контактні дані кредитодавця).
30.08.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» (колишня назва - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ») та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №30082023/1, відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників.
Згідно з п. 1.1. Договору факторингу Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі право на одержання яких належить Клієнту.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору.
Пунктом 1.2. Договору факторингу визначено, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 30082023/1 від 30.08.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40 950 грн, з яких: 10 500 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 30 450 грн - заборгованість за відсотками.
Норми права, які були застосовані судом
Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.
Сторони вправі укласти кредитний договір у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору.
Мотивована оцінка та висновки суду
Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Із матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 24472-02/2023 від 15.02.2023, разом із додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту підписаний електронним підписом ОСОБА_1 , відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача - НОМЕР_2 , електронний підпис - W672 .
Зі змісту зазначеного договору встановлено, що ОСОБА_1 при його оформленні зазначила свої персональні дані, зокрема ідентифікаційний номер платника податків, паспортні дані, номер телефону та номер рахунку для перерахування грошових коштів.
У Додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 24472-02/2023 від 15.02.2023 визначено Графік платежів, з якого вбачається, що сума кредиту за розрахунковий період становить 10 500 грн та проценти за користування кредитом становить 2 625 грн.
Окрім того, ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту (інформацію та контактні дані кредитодавця), в якому зазначено тип кредиту, суму ліміту, строк кредитування та відсоткову ставку, а також орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), яка становить 13 125,00 грн.
Таким чином, кредитний договір № 24472-02/2023 від 15.02.2023 було укладено в електронному вигляді та відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору про надання фінансового кредиту. Зазначений договір недійсним не визнано.
При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Як убачається з матеріалів справи, кредитодавцем відсотки за користування кредитом нараховувалась у межах строку кредитування на суму тіла кредиту, тобто відповідно до умов Кредитного договору.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).
Частиною першою ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Факт перерахування грошових коштів на рахунок відповідача за кредитним договором №24472-02/2023, укладеним між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 від 15.02.2023, підтверджується долученою до матеріалів справи Довідкою, зі змісту якої вбачається перерахування суми грошових коштів у розмірі 10 500,00 грн на номер картки, яка відповідає номеру, зазначеному в п. 7 кредитного договору, а також випискою з особового рахунку відповідача, яка була надана АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 06.11.2025.
При цьому матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення ОСОБА_1 отриманих у позику коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, у межах визначеного сторонами строку кредитування.
Згідно з частинами 1, 3 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).
Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до ОСОБА_1 , а саме договір факторингу № 30082023/1, укладений ТОВ «ФК «ЄАПБ» з первісним кредитором - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» (колишня назва - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ») від 30.08.2023, Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу від 30.08.2023, Реєстр Боржників від 30.08.2023 та платіжну інструкцію № 20141 від 31.08.2023 щодо перерахування коштів від Фактора Клієнту за договорами факторингу.
Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як новий кредитор, набуло право вимоги до ОСОБА_1 за укладеним кредитним договором від 15.02.2023.
Відповідно до Реєстру боржників та розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача за договором № 24472-02/2023 від 15.02.2023 становить 40 950 грн, з яких: 10 500 грн заборгованість за основною сумою боргу; 30 450 заборгованість за відсотками.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не виконала зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту № 24472-02/2023 від 15.02.2023, а тому з неї на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути заборгованість у розмірі 40 950 грн.
Судові витрати
Вирішуючи питання розподілу судових витрат щодо сплати судового збору, суд з урахуванням вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн.
Керуючись статтями 4, 10, 76, 133, 247, 259, 264, 265, 268, 273, 279, 435, 354 ЦПК України, статтями 11, 202, 512, 514, 526, 610, 612, 625, 639, 1054, 1055, 1078 ЦК України, суд
УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за кредитним договором № 24472-02/2023 від 15.02.2023 в розмірі 40 950 (сорок тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини 5 статті 265 ЦПК України:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», код ЄДРПОУ 35625014, адреса: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Дмитро ДУДАРЕЦЬ