Справа № 750/1410/26
Провадження № 2/750/1558/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:
судді – Маринченко О.А.,
секретар судового засідання – Шилова Ж.О.,
за участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_2 про стягнення переплати пенсії,

в с т а н о в и в :

04 лютого 2026 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з використанням системи «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути переплату пенсії в сумі 13375 грн. 80 коп.
Обґрунтовано позов тим, що відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 20.12.2023. Відповідачу первинно встановлена друга група інвалідності загального захворювання з 20.12.2023 до 31.12.2024. З 24 лютого 2022 року в Україні діє воєнний стан. Пунктом 14-6.1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» визначено, що для осіб з інвалідністю, у яких строк припинення виплати пенсії припадає на період дії воєнного стану у разі неможливості проходження повторного огляду виплата пенсії продовжується до припинення або скасування воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування. На підставі наведеного відповідачу була продовжена виплата пенсії по інвалідності з 01.01.2025 до 08.08.2025 по другій групі інвалідності у період дії воєнного стану. Згідно з пунктом 2 Пам?ятки пенсіонеру, яка видається пенсіонеру під підпис та є Додатком 6 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, пенсіонери протягом 10 днів зобов?язані повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду України про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її виплати з наданням документів, що підтверджують, зокрема, набуття/зміну/припинення особливого статусу. Відповідач не зверталася до Головного управління із заявою про припинення виплати пенсії по інвалідності. Разом з тим, у травні 2025 року до Головного управління надійшов витяг з рішення експертної команди (№ 17/25/513), відповідно до якого відповідачу встановлено третю групу інвалідності з 25.04.2025 без зазначення заліку на більш ранній період. Таким чином, по особовому рахунку відповідача за період з 01.01.2025 до 30.04.2025 виникла переплата пенсії в сумі 13375 грн. 80 коп. Ці кошти виплачені відповідачу безпідставно. Позивачем було запропоновано відповідачу добровільно повернути переплату пенсії шляхом внесення коштів на рахунок позивача, однак переплата пенсії відповідачем повернута не була, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.
Відповідач подала відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві відповідач зазначила, що 20.12.2023 їй було встановлено другу групу інвалідності на строк до 01 січня 2025 року. З 25.04.2025 відповідачу встановлено третю групу інвалідності. На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» з 1 січня 2025 року Медико-соціальні експертні комісії в Україні ліквідували. Згідно прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» особам з інвалідністю, повторний огляд яких був призначений з 1 січня 2025 року, але які не змогли його своєчасно пройти, строк інвалідності продовжується до дати прийняття рішення за результатами проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, але не довше, ніж до 1 липня 2025 року. Відповідач подавала документи на повторний огляд на встановлення інвалідності на початку грудня 2024 року, однак через те, що Медико-соціальні експертні комісії в Україні ліквідували, документи, які подавались, повернули відповідачу без проведення переогляду. Тому, відповідач була змушена повторно подавати документи на встановлення інвалідності вже після створення Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи у 2025 році. Таким чином, відповідач фактично була позбавлена можливості пройти переогляд у встановлений строк не з власної вини, а з причин, що не залежали від неї. Затримка у проведенні переогляду була спричинена реформуванням системи встановлення інвалідності та ліквідацією Медико-соціальних експертних комісій. Переплата пенсії в спірний період виникла не внаслідок зловживань з боку відповідача та не через подання нею недостовірних відомостей, а в результаті застосування органом Пенсійного фонду України положень підпункту 14-6.1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», якими на період дії воєнного стану передбачено продовження виплати пенсії особам з інвалідністю без проходження повторного огляду медико-соціальною експертною комісією. Позивачем не доведено, що переплата виникла з вини відповідача, що відповідач подавала документи з явно неправильними відомостями або умисно приховувала обставини, які впливали на право чи розмір пенсійних виплат. Навпаки, виплата пенсії у спірний період здійснювалася автоматично та добровільно на підставі законодавчих змін, спрямованих на забезпечення соціального захисту осіб в умовах воєнного стану, та не залежала від волевиявлення чи активних дій відповідача. За таких обставин, відсутні правові підстави для покладення на відповідача обов?язку з повернення надміру виплачених сум пенсії, оскільки обов?язковою умовою їх стягнення є встановлення факту зловживання з боку пенсіонера або його вини у поданні недостовірних відомостей, чого позивачем не доведено.
Позивач відповідь на відзив не подав.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином.
Представник відповідача у судовому засіданні вказала, що відповідач позов не визнає з підстав, зазначених у відзиві, та просила відмовити позивачу в задоволенні позову.
Заслухавши доводи представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
З копії виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією слідує, що 20 грудня 2023 року ОСОБА_2 було встановлено другу групу інвалідності по загальному захворюванню до 01 січня 2025 року (дата чергового переогляду 20 грудня 2024 року) (а.с. 10 на звороті).
ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує з 20 грудня 2023 року пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
На виконання пункту 14-6-1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії по інвалідності по другій групі відповідачу була продовжена в період дії воєнного стану з 01.01.2025 до 08.08.2025.
Відповідно до копії витягу з рішення експертної команди № 17/25/1513 від 25 квітня 2025 року ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності (а.с. 14).
На підставі рішення експертної команди № 17/25/1513 від 25 квітня 2025 року рішенням № 254150028523 від 02 травня 2025 року відповідачу призначено пенсію по інвалідності по третій групі з 25.04.2025 у розмірі 3323 грн. (а.с. 11 на звороті).
З копії довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії за період з 01 січня 2025 року до 30 квітня 2025 року слідує, що розмір переплати пенсії відповідачу становить 13375 грн. 80 коп. (а.с. 16).
07 травня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області відповідачу надіслано лист, в якому запропоновано добровільно внести переплату пенсії в сумі 13375 грн. 80 коп. на рахунок позивача або надати згоду на утримання виниклої суми переплати за заявою (а.с. 17), однак кошти відповідачем не повернуті.
Нормами частини першої статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відносини, що виникають у процесі призначення, перерахунку і виплати пенсій регулюються Законами України «Про пенсійне забезпечення» та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якими, зокрема, визначений порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру.
У статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно із частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до частини першої статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається у разі встановлення особі інвалідності, за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
Частиною першою статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що група інвалідності, її причина, час настання та строк встановлюються за результатами медико-соціальної експертизи або оцінювання повсякденного функціонування особи - для повнолітніх осіб.
За змістом статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
У подальшому Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», які були затверджені Законами України «Про затвердження Указу Президента України» «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжувався і він діє і на даний час.
Пунктом 14-6.1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю, яким призначено пенсію по інвалідності або пенсію у зв`язку з втратою годувальника, у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні, у разі неможливості проходження повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи з причин, визначених Кабінетом Міністрів України, виплата пенсії продовжується до дати проведення повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи або протягом шести місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні (для осіб, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у період дії воєнного стану, - не менш як на весь строк їхньої військової служби). Якщо при повторному огляді, оцінюванні повсякденного функціонування особі з інвалідністю встановлено іншу групу (підгрупу) інвалідності, розмір пенсії, виплату якої продовжено відповідно до цього пункту, переглядається з місяця, наступного за місяцем надходження повідомлення про встановлення інвалідності до територіального органу Пенсійного фонду України.
Крім того, згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» особам з інвалідністю, повторний огляд яких був призначений з 1 січня 2025 року, але які не змогли його своєчасно пройти, строк інвалідності продовжується до дати прийняття рішення за результатами проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, але не довше ніж до 1 липня 2025 року.
Відповідно до частини третьої статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи зобов`язані до запровадження електронної інформаційної взаємодії між відповідними інформаційно-комунікаційними системами повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду України про результати оцінювання повсякденного функціонування особи в частині встановлення інвалідності у порядку, визначеному законодавством.
Отже, законодавець покладає обов`язок саме на експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про результати повторного огляду осіб.
Згідно з частиною першою статті 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.
Пунктом 3 частини другої статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що застрахована особа зобов`язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.
Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Згідно із частиною першою статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо) стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2014 року № 25-3) (далі - Порядок).
Відповідно до пункту 3 цього Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.
Згідно з положеннями статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.
Відповідно до статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року в справі № 753/15556/15-ц зазначила, що у статті 1215 Цивільного кодексу України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому, правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і, відповідно, тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
Обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які було відомо пенсіонеру.
Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25.10.2016 в справі № 686/26486/14-а та постанові Верховного Суду від 25.09.2018 в справі №340/644/15-а.
У постанові Верховного суду від 21 лютого 2020 року в справі № 173/424/17 зазначено, що відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.
Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.
Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, судам слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.
Як зазначено вище, обов`язок повідомляти відповідну інформацію про огляд осіб, яким призначена пенсія по інвалідності покладено на самі ж експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, а отже твердження позивача про несвоєчасність повідомлення відповідачем про встановлення третьої групи інвалідності є безпідставним.
З наведених у позові обставин слідує, що позивач самостійно прийняв рішення про продовження виплати пенсії відповідачу до 08.08.2025, керуючись пунктом 14-6.1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що свідчить про добровільність дій щодо виплати пенсії зі сторони позивача.
Доказів того, що переплата пенсії відповідачу виникла внаслідок зловживань з боку відповідача та, що відповідач допустила недобросовісну поведінку чи надала недостовірні дані, позивачем не надано.
У пункті 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Аналогічний висновок міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки, у справі «Гаші проти Хорватії».
Враховуючи викладене та те, що позивач не надав суду доказів неправомірної поведінки відповідача або подання нею неправдивих даних, беручи до уваги те, що нарахування пенсії проведено позивачем добровільно, за відсутності рахункової помилки та недобросовісності з боку набувача коштів, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на позивача.
Керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (місцезнаходження: вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів; ідентифікаційний код юридичної особи – 21390940) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце перебування: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 ) про стягнення переплати пенсії – відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 08.04.2026.

Суддя