РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2026 року 	м. Рівне	№460/2995/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Рівненській області про визнання дій, бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 виключенні квартири АДРЕСА_1 з числа службових, оформленої листом № 62 05-370/62 28/10 від 26.01.2026; 2) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Рівненській області що полягає у не вчиненні дій з підготовки та направлення клопотання про виключення з службового житла квартири АДРЕСА_1 , що надана ОСОБА_1 ; 3) зобов`язати Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Рівненській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.01.2026 року про виключення з числа службової квартири АДРЕСА_1 та прийняти рішення про направлення клопотання до органу місцевого самоврядування про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 . Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що з 15.06.1995 по 20.12.2020 позивач безперервно проходив службу у Головному управлінні Державної служби України надзвичайних ситуацій у Рівненській області. Під час несення служби 14.07.2006 позивачу, як молодому спеціалісту, була надана двокімнатна квартира в відомчому будинку ПДПЧ -2, за адресою АДРЕСА_2 . Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 142079858, власником будинку АДРЕСА_3 є держава, орган державної влади Державна служба України з надзвичайних ситуацій. З жовтня 2006 року по даній час позивач разом з сім`єю проживає в квартирі АДРЕСА_1 . При цьому, ні за позивачем, ні за членами його сім`ї (дружина - ОСОБА_2 , донька - ОСОБА_3 ) не зареєстровано право на будь-яке інше житло. У зв`язку з визнанням Центральною лікарсько-експертною комісією ДСНС України ОСОБА_1 непридатним до проходження служби, наказом № 292 від 09.12.2020 позивача звільнено зі служби цивільного захисту у відставку з правом носіння форменого одягу, припинено контракт за пунктом 176 підпунктом 3 (за станом здоров`я) відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року та виключено з кадрів ДСНС України, знято з усіх видів забезпечення. Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 29.12.2020, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів служби цивільного захисту. Зважаючи на той факт, що вислуга років позивача на службі становить 27 років 06 місяців 16 днів і звільнений він зі служби за станом здоров`я, 15.01.2026 він звернувся до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області із заявою, в якій просив порушити клопотання перед органом місцевого самоврядування про зняття статусу службової з квартири АДРЕСА_1 , з метою отримання її у подальшому у приватну власність. Проте, листом від 26.01.2026 № 62 05-370/62 28/10 ГУ ДСНС України у Рівненській області повідомлено позивача, що «проживання осіб, які припинили проходження служби в органах ДСНС у службових жилих приміщеннях, не є правовою підставою для виключення таких приміщень із числа службових.». Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом та просить його задовольнити повністю.
Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому заперечує проти позовних вимог. Свої заперечення з посилання на норми чинного законодавства аргументує тим, що на квартирному обліку в Головному управлінні є особи, які перебувають в черзі щодо поліпшення житлових умов, а позивач взагалі не звертався та не перебуває у вищевказаній черзі. Рішення «про виключення із числа службової квартири за адресою: АДРЕСА_2 для забезпечення ОСОБА_1 постійним житлом», є не можливе та суперечить принципу черговості, визначеному ст. 43 ЖК України, та відповідно порушить конституційні права громадян, визначені ст. 24, 46 Конституції України, що перебувають у черзі перед позивачем. За наведеного просить у задоволенні позову відмовити повністю.
Ухвалою суду від 23.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Розглянувши позовну заяву, відзив на неї, з`ясувавши обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд враховує наступне.
Матеріалами справи стверджується, що з 15.06.1995 по 20.12.2020 ОСОБА_1 безперервно проходив службу у Головному управлінні Державної служби України надзвичайних ситуацій у Рівненській області. 
14.07.2006 позивачу надана двокімнатна квартира в відомчому будинку ПДПЧ -2, за адресою АДРЕСА_2 , що стверджується розпорядженням Головного управління МНС України в Рівненській області від 14.07.2006 № 86-р та ордером на вселення в квартиру від 24.10.2006 № 1.
Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 142079858, власником будинку АДРЕСА_3 є держава, орган державної влади Державна служба України з надзвичайних ситуацій.
З жовтня 2006 року по даній час позивач разом з сім`єю проживає в квартирі АДРЕСА_1 . При цьому, ні за позивачем, ні за членами його сім`ї (дружина - ОСОБА_2 , донька - ОСОБА_3 ) не зареєстровано право на будь-яке інше житло.
Наказом Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Рівненській області від 09.12.2020 № 292, позивача звільнено зі служби цивільного захисту у відставку з правом носіння форменого одягу, припинено контракт за пунктом 176 підпунктом 3 (за станом здоров`я) відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року та виключено з кадрів ДСНС України, знято з усіх видів забезпечення.
Згідно цього наказу, вислуга років позивача станом на 20.12.2020 складає 27 років 06 місяців 16 днів.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 29.12.2020, позивач має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів служби цивільного захисту. 
15.01.2026 позивач звернувся до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області із заявою, в якій просив порушити клопотання перед органом місцевого самоврядування про зняття статусу службової з квартири АДРЕСА_1 , з метою отримання її у подальшому у приватну власність. 
Листом Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Рівненській області від 26.01.2026 № 62 05-370/62 28/10 повідомлено позивача, що «проживання осіб, які припинили проходження служби в органах ДСНС у службових жилих приміщеннях, не є правовою підставою для виключення таких приміщень із числа службових.»
Вважаючи, такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статі 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Частиною другою статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» установлено, що квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації, натомість у відповідності до частини першої статті 6 цього закону незалежно від розміру загальної площі безоплатно передаються у власність громадян займані ними квартири (будинки), в яких мешкають військовослужбовці, котрим встановлена пільга Законом № 2011-XII.
Як визначено частиною першою статті 118 Житлового кодексу України, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон № 2011-XII, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до пункту 1 статті 12 Закону № 2011-XII держава забезпечує військовослужбовців житлом або за їхнім бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання житло відповідно до цього Закону та інших законів України.
Військовослужбовці відповідно до законодавства можуть скористатися державною підтримкою для реалізації права на житло незалежно від рівня доходу.
Військовослужбовцям, які мають вислугу в календарному обчисленні 20 років і більше, а також особам, звільненим з військової служби за станом здоров`я, за віком, у зв`язку із скороченням штату або проведенням інших організаційних заходів, та членам їх сімей, членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або зникли безвісти за особливих обставин під час проходження військової служби, безоплатно надається у власність житло (у тому числі житло, яке вони займають у будинках державного житлового фонду або житлового фонду територіальних громад, якщо таке житло придбане або збудоване за рахунок коштів державного бюджету та передане у комунальну власність) або за їхнім бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання житло за рахунок коштів державного бюджету.
Положеннями статті 125 ЖК України передбачено, що осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років, не може бути виселено із службового житла без надання іншого жилого приміщення.
Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 (далі - Порядок № 1081), а саме його пунктом 3 встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Отже, Порядком № 1081 на даний момент визначено чотири способи забезпечення житлом військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а саме: 1) наданням один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого; 2) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, виключеного з числа службового; 3) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб; 4) надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
У пункті 11 Порядку № 1081 встановлено, що виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.
Положеннями частин 1-5 статті 119 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та члени їхніх сімей забезпечуються житлом за рахунок коштів державного бюджету.
Держава забезпечує осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та членів їхніх сімей, які проживають разом з ними, житлом або грошовою компенсацією за належне їм для отримання житло на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених житловим законодавством, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Житло або грошова компенсація за належне для отримання житло надається таким особам один раз протягом усього часу проходження служби.
Особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту житло надається безоплатно з державного житлового фонду або житлового фонду територіальної громади, якщо таке житло придбане або збудоване за рахунок коштів державного бюджету та передане у комунальну власність.
До одержання житла особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту надається житлове приміщення в гуртожитку або службове житло в порядку і на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
У разі відсутності в органу чи підрозділу цивільного захисту вільних житлових приміщень у гуртожитку чи вільного службового житла такий орган чи підрозділ виплачує за рахунок коштів державного бюджету особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту за їхнім бажанням грошову компенсацію за піднайом (найм, оренду) житла в порядку, розмірі та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Звільнення осіб рядового чи начальницького складу із служби цивільного захисту (крім осіб, які мають вислугу на службі 20 років і більше та звільнені із служби за станом здоров`я, за віком, у зв`язку із скороченням штату або проведенням інших організаційних заходів, осіб, які стали особами з інвалідністю I чи II групи, та членів їхніх сімей, а також членів сімей осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, які загинули (померли) або пропали безвісти під час виконання службових обов`язків) є підставою для припинення права користування службовим житлом та виселення відповідно до законодавства.
Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 5 лютого 1999 р. № 38 затверджено «Положення про порядок забезпечення житловими приміщеннями осіб рядового і начальницького складу та працівників органів і підрозділів цивільного захисту МНС України» (далі - Положення).
Згідно пункту 2.1. Положення, особи рядового та начальницького складу МНС України працівники), які потребують поліпшення житлових умов згідно з чинним житловим законодавством, мають право бути прийнятими на квартирний облік та одержати в користування житлове приміщення (окрему квартиру на сім`ю) відповідно до чинного законодавства.
Пунктом 2.2 Положення визначено, що особи рядового та начальницького кладу органів і підрозділів цивільного захисту МНС України (працівники) беруться на квартирний облік за рішенням житлової комісії органу (підрозділу) цивільного захисту МНС країни, затвердженим командиром органу (підрозділу) цивільного захисту МНС України. На засіданні комісії має право бути присутньою особа рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту МНС України працівник), щодо якого вирішується питання взяття на квартирний облік.
У рішенні вказуються дата взяття на облік, склад сім`ї, підстави для взяття на облік, вид черги на надання житлових приміщень (на загальних підставах, першочергово, позачергово), а в разі відмови у взятті на облік - підстави відмови.
Датою взяття на квартирний облік уважається день, коли було ухвалено рішення житловою комісією органу (підрозділу) цивільного захисту МНС України про взяття на квартирний облік.
Списки осіб рядового та начальницького складу МНС України (працівників), яких взято на квартирний облік, та окремі списки осіб, які користуються правом першочергового та позачергового (додатки 1, 2) одержання житлових приміщень, мають бути вивішені для загалу.
За змістом п.2.5 Положення, відповідно до частини 3 статті 58 Закону України "Про правові засади цивільного захисту" ( 1859-15 ) особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту МНС України до одержання житлового приміщення для постійного проживання надаються службові житлові приміщення або житлова площа в гуртожитку. У разі відсутності в органів і підрозділів цивільного захисту МНС такого житла відповідний орган чи підрозділ цивільного захисту МНС тимчасово орендує житло для забезпечення ним осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту МНС або за бажанням цих осіб виплачує їм грошову компенсацію за піднайом (найом, оренду) житлового приміщення в порядку, розмірі та на умовах, які визначаються Кабінетом Міністрів України. За ними зберігається право на житлову площу, яку вони займали до вступу на службу цивільного захисту. Вони не можуть бути виключені із списків громадян, взятих на квартирний облік. При продовженні служби понад п`ять років забезпечення зазначених осіб житловими приміщеннями за місцем служби проводиться на загальних підставах.
Згідно із вимогами п. 1.4 Положення військовослужбовці військ Цивільної оборони України, звільнені із військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із реформуванням, скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, які залишились на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, в органах і підрозділах цивільного захисту, забезпечуються житловими приміщеннями у порядку, визначеному цим Положенням.
З огляду на викладені правові норми, суд стверджує, що включення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання за встановленим порядком.
Водночас, обов`язковою умовою для виключення квартир з числа службових, є перебування військовослужбовців і осіб звільнених у запас або відставку, на квартирному обліку, у даному випадку у Головному управлінні Державної служби з надзвичайних ситуацій у Рівненській області і відповідність займаного житла нормам законодавства, встановленим для відповідного населеного пункту, що буде підставою для зняття сім`ї військовослужбовця з квартирного обліку. Зокрема, якщо особа відповідає наступним критеріям:
має календарну вислугу понад 20 років;
перебуває на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов при військовій частині;
постійним житлом не забезпечений;
в приватизації участі не приймав;
нерухомого майна у власності не має, то така особа має право, гарантоване ст. 12 Закону № 2011-ХІІ, для виключення займаної нею квартири з числа службового житла з подальшим наданням її в статусі постійного житла та з можливістю приватизації.
Так, у справі, яка розглядається, судом встановлено, що позивач має календарну вислугу на військовій службі більше 20 років, звільнений зі служби цивільного захисту за станом здоров`я, постійного житла не отримав. 
14.07.2006 позивачу надана двокімнатна квартира в відомчому будинку ПДПЧ -2, за адресою АДРЕСА_2 , що стверджується розпорядженням Головного управління МНС України в Рівненській області від 14.07.2006 № 86-р та ордером на вселення в квартиру від 24.10.2006 № 1.
Починаючи з жовтня 2006 року по даній час позивач разом з сім`єю проживає в квартирі АДРЕСА_1 . При цьому, ні за позивачем, ні за членами його сім`ї (дружина - ОСОБА_2 , донька - ОСОБА_3 ) не зареєстровано право на будь-яке інше житло.
Проте, як встановлено судом, позивач не перебуває на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов при Головному управлінні Державної служби з надзвичайних ситуацій у Рівненській області. Доказів зворотного суду не надано і судом не встановлено.
Отже позивач не відповідає обов`язковій умові (перебування на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов) для виключення квартири з числа службових.
Зважаючи на встановлені обставини справи в їх сукупності, суд вважає дії відповідача щодо відмови позивачу у виключенні квартири АДРЕСА_1 з числа службових, та відмови у наданні клопотання про виключення цієї квартири з числа службових правомірними, як наслідок, позовні вимоги в цій частині позову є безпідставними та необґрунтованими і задоволенню не належать. 
Позовні вимоги зобов`язального характеру є похідними від первинних вимог. Оскільки у первинних вимогах у задоволенні відмовлено, то і похідні вимоги задоволенню не підлягають.
Решта доводів та аргументів учасників справи не впливають на правильність вирішення даного спору у цій справі, тому судом не розглядаються.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
За встановлених в ході розгляду справи обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та непідтверджені належними і допустимими доказами, тому позовна заява задоволенню не належить.
Правові підстави для відшкодування судових витрат у порядку ст. 139 КАС України відсутні. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Рівненській області про визнання дій, бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 25 березня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 ) 
Відповідач - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (вул. Гетьмана Полуботка, буд. 37, м. Рівне, Рівненська обл., 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 38610634) 

Суддя       Т.О. Комшелюк