ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
24.02.2026	Справа № 910/15221/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Iнтер-Поліс" про стягнення 143 154,22 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 143 154,22 грн. страхового відшкодування на підставі статті 993 Цивільного кодексу України, Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та Закону України "Про страхування".
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.
31.12.2025 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, з тих підстав, зокрема, що позивачем розрахована сума страхового відшкодування без врахування коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу "Audi e-tron S Sportback", д.н.з. НОМЕР_1 .
05.01.2026 року позивачем до суду подано відповідь на відзив, в якому останній просив задовольнити позовні вимоги повністю.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 31.08.2025 року в місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Audi e-tron S Sportback", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу "Hyundai Sonata", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо", транспортний засіб "Audi e-tron S Sportback", д.н.з. НОМЕР_1 , який належить страхувальнику на праві приватної власності, за Договором страхування наземного транспорту № K7S3AKS-243J33N від 01.04.2024 року, страховим випадком за Договором є настання збитків страхувальника, що спричинені пошкодженням, знищенням, втратою ЗТЗ.
Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Audi e-tron S Sportback", д.н.з. НОМЕР_1 на підставі Рахунку-фактури СТО ДП "Авто-Київ" № АКС-001913 від 04.09.2025 року та Акту виконаних робіт № АКТО2502133 від 23.10.25 року склала 143 154,22 грн.
За страховим випадком позивачем складено страховий акт № 2472068-1 від 17.09.2025 року за Договором страхування наземного транспорту № K7S3AKS-243J33N від 01.04.2024 року та визначено суму страхового відшкодування на підставі розрахунку страхового відшкодування в розмірі 143 154,22 грн., які були сплачено в якості страхового відшкодування на СТО ДП "Авто-Київ", що підтверджується платіжною інструкцією № 59964 від 17.09.2025 року на суму 143 154,22 грн.
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 17.09.2025 року у справі про адміністративне правопорушення № 752/22146/25 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Hyundai Sonata", д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , якого було визнано винуватцем в ДТП, згідно полісу серії ЕР № 226081245, застрахована відповідачем.
23.09.2025 року позивач направив на електронну адресу відповідача претензію з вимогою про відшкодування суми понесених збитків за вих. № 5989/2025/ел/ТС на виплату страхового відшкодування на суму 143 154,22 грн., яку направлено на електронну адресу відповідача, що підтверджується доданими до матеріалів справи роздруківками з електронної пошти позивача, проте вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.
Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до пунктів 1 та 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.
Вина особи, яка керувала транспортним засобом "Hyundai Sonata", д.н.з. НОМЕР_2 встановлена постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 17.09.2025 року у справі про адміністративне правопорушення № 752/22146/25.
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Hyundai Sonata", д.н.з. НОМЕР_2 , за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Iнтер-Поліс" на підставі договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР № 226081245.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
В силу приписів статті 22, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.
Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.
Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною 5 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду транспортного засобу "Audi e-tron S Sportback", д.н.з. НОМЕР_1 , було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, ліміту відповідальності, за вирахуванням суми франшизи встановленої полісом (0,00 грн.), та ліміту відповідальності (160 000,00 грн.) встановленої полісом, сума страхового відшкодування, що підлягає сплаті відповідачем на користь позивача складає 143 154,22 грн., яка заявлена позивачем до стягнення з відповідача.
Доказів сплати страхового відшкодування у розмірі 143 154,22 грн. відповідачем суду не надано.
Судом було надано належну оцінку відзиву на позовну заяву та запереченням на відповідь на відзив, проте доводи відповідача, що позивачем не доведено правомірність страхового відшкодування у зазначеному розмірі без урахування фізичного зносу не приймаються судом, оскільки, згідно з пунктами 7.38 та 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ), затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року та зареєстрованої в Мінюсті України 24.11.2003 року за № 1074/8395 коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших легкових КТЗ тощо. Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4. Тому, коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу "Audi e-tron S Sportback", д.н.з. НОМЕР_1 , дорівнює нулю, так як на момент ДТП, строк експлуатації останнього не перевищував строку вказаного у Методиці для відповідного транспортного засобу. Доказів наявності обставин, зазначених в пункті 7.39. Методики, матеріали справи не містять та відповідачем суду не надано. Водночас позивач визначив розмір матеріального збитку автомобіля отриманого внаслідок ДТП в розмірі фактичних витрат на його відновлюючий ремонт за рахунком СТО.
Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позов про стягнення 143 154,22 грн. страхового відшкодування є обґрунтованим та підлягає задоволенню повністю.
Інші доводи, на які посилався відповідач у відзиві залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позовних вимог.
Судовий збір відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.
Керуючись статтями 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Iнтер-Поліс" (01033, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 69; ЄДРПОУ: 19350062) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" (03150, місто Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок 31; ЄДРПОУ: 31650052) 143 154 (сто сорок три тисячі сто п`ятдесят чотири) грн. 22 коп. страхового відшкодування та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору.
Після вступу рішення в законну силу видати наказ.
Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна