Справа №522/12564/24
Провадження №1-кп/522/1690/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року Місто Одеса 
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
за участю секретаря - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 
провівши судовий розгляд у кримінальному провадженні №12024163520000250 від 03.05.2024 на підставі обвинувального акту за обвинуваченням: 
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України;
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, 
за участю сторін кримінального провадження: 
прокурорів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 
захисників - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 
обвинувачених -   ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
інші учасники кримінального провадження:
представник потерпілого - ОСОБА_13 ,

УСТАНОВИВ:
У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_6 , діючи з єдиним прямим умислом, з корисливих мотивів, вступив у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з якою домовився про вчинення корисливих злочинів, а саме - заволодіння чужим майном шляхом обману. 
На виконання злочинного плану, у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому місці невстановлена досудовим розслідуванням особа, маючи єдиний прямий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, в загальнодоступній мережі «Інтернет» на сайті https://minfin.com.ua/ виставила оголошення про обмін валют за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 71, вказавши номер телефону для зв`язку НОМЕР_1 .
Надалі, наприкінці березня 2024 року, точні дата та час досудовим розслідуванням ОСОБА_7 написав оголошення про пошук ним роботи. ОСОБА_6 , керуючись єдиним прямим умислом, за попередньою змовою групою осіб, за допомогою кросплатформової системи миттєвого обміну дзвінками «Телеграм», знайшов оголошення про пошук ОСОБА_7 роботи, та написав йому повідомлення з пропозицією роботи у м. Одесі, на що останній погодився. 
22 квітня 2024 року ОСОБА_6 за допомогою кросплатформової системи миттєвого обміну дзвінками «Телеграм» написав повідомлення ОСОБА_7 про те, що 23.04.2024 йому необхідно прибути у м. Одеса та орендувати житло на декілька днів, на що останній погодився.
ОСОБА_7 23 квітня 2024 року приїхав до м. Одеси та орендував житло за адресою: АДРЕСА_3 , про що повідомив за допомогою кросплатформової системи миттєвого обміну дзвінками «Телеграм» ОСОБА_6 .
З метою виконання спільного злочинного плану ОСОБА_6 24 квітня 2024 року приблизно о 05 годині 53 хвилини приїхав за адресою: АДРЕСА_3 , де його зустрів ОСОБА_7 .
Надалі, невстановлена досудовим розслідуванням особа, керуючись єдиним прямим умислом, за допомогою кросплатформової системи миттєвого обміну дзвінками «Телеграм», почала надавати вказівки ОСОБА_6 про всі подальші дії щодо вчинення кримінального правопорушення, а ОСОБА_6 в свою чергу надавав вказівки про такі дії ОСОБА_7 та контролював стан їх виконання.
26 квітня 2024 приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , діючи з єдиними прямим умислом, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, орендував приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 . Після цього, ОСОБА_6 надав вказівку ОСОБА_7 , щоб останній обладнав орендоване приміщення таким чином, щоб воно було схоже на пункт обміну валют: серед іншого, встановив у приміщенні перегородку із металевим каркасом, в якій вбудовано вікно та двері; наклеїв на вхідні двері наліпки із надписами «Обмін валют». 
В подальшому, ОСОБА_14 03.05.2024 об 11:00 побачив у загальнодоступній мережі «Інтернет» на сайті https://minfin.com.ua/ оголошення про обмін валют за адресою: АДРЕСА_5 , та зателефонував на розміщений в оголошенні номер телефону НОМЕР_1 і запитав, чи можливо здійснити обмін грошових коштів, на що йому запропонували під`їхати за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, буд. 109.
Надалі, 03.05.2024 приблизно об 11 годині 30 хвилині ОСОБА_14 приїхав за адресою: м.Одеса, вул.Успенська, буд.109, де ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні за вказаною адресою, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, маючи єдиний прямий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, за заздалегідь складеним злочинним планом, представився ОСОБА_14 працівником пункту обміну валют. Після цього, ОСОБА_14 , будучи введеним в оману, з метою обміну на гривні передав через вікно в перегородці ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) євро, що становить 2 532 000 (два мільйони п`ятсот тридцять дві тисячі) гривень за курсом НБУ на день вчинення кримінального правопорушення.
Надалі, під приводом обміну грошових коштів з євро на гривні, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_14 зачекати, а сам в цей час вийшов із приміщення через другий вихід та пішов в напрямку вулиці Преображенської, залишивши місце скоєння злочину.
Так, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою, заволоділи грошовим коштами ОСОБА_14 та розпорядились ними на власний розсуд, таким чином спричинивши останньому матеріальну шкоду на суму 60 000 (шістдесят тисяч) євро, що становить 2 532 000 (два мільйони п`ятсот тридцять дві тисячі) гривень за курсом НБУ на день вчинення кримінального правопорушення.
За викладених вище обставин, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.190 КК України за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах. 
ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.190 КК України за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України визнали у повному обсязі, підтвердивши фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаялися. 
За згодою учасників процесу, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, та вирішено обмежитись допитом обвинувачених відносно фактичних обставин справи та дослідженням письмових доказів, які характеризують особистість обвинувачених.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. 
При встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України в судовому засіданні доведена поза розумним сумнівом. 
Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в межах висунутого обвинувачення за ч.5 ст.190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.
При призначені покарання обвинуваченим суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винних, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових правопорушень. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України. 
Щодо призначення покарання ОСОБА_7 . 
Інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.190 ККУ, є особливо тяжким злочином проти власності, який карається позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. 
Обвинувачений ОСОБА_7  є уродженцем м.Запоріжжя, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований у м.Запоріжжя, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем навчання, мешкання та за попереднім місцем роботи. 
Обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні. 
Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та нарколога, зловживання алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.
Майнову та моральну шкоду потерпілому не відшкодовано.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення вперше. 
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , передбачених ст.67 КК України, не встановлено.
З огляду на викладене, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, вказані пом`якшуючі обставини, відсутність обставин, що обляжуть покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 за вчинене ним кримінальне правопорушення покарання в межах санкції статті. 
Відповідно до ч.1 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Приймаючи таке рішення, суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.
Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.
Щодо призначення покарання ОСОБА_6 . 
Інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.190 ККУ, є особливо тяжким злочином проти власності, який карається позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. 
Обвинувачений ОСОБА_6 є уродженцем м.Запоріжжя, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає у м.Запоріжжі, вперше притягується до кримінальної відповідальності. 
Обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та нарколога, зловживання алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття, вчинення кримінального правопорушення вперше. 
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , передбачені ст.67 КК України- відсутні. 
Майнову та моральну шкоду потерпілому не відшкодовано.
З огляду на викладене, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, вказані пом`якшуючі обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 за вчинене ним кримінальне правопорушення покарання в межах санкції інкримінованої йому статті у виді позбавлення волі. 
Відповідно до ч.1 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Приймаючи таке рішення, суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.
Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.
Щодо цивільного позову.
Потерпілим ОСОБА_14 заявлено цивільний позов про стягнення майнової шкоди з обвинувачених у розмірі 2 532 000 (два мільйони п`ятсот тридцять дві тисячі) гривень та моральної шкоди у розмірі 500 000 гривень. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Так ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_7  та іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою, заволоділи грошовими коштами потерпілого та розпорядились ними на власний розсуд, таким чином спричинили ОСОБА_14 майнову шкоду на суму 60 000 (шістдесят тисяч)євро, що становить 2532000 (два мільйони п`ятсот тридцять дві тисячі) гривень за курсом НБУ на день вчинення кримінального правопорушення. 
Окрім майнової шкоди, неправомірними діями обвинувачених ОСОБА_14 було завдано моральну шкоду, оскільки він зазнав сильних душевних страждань через скоєне щодо нього правопорушення. У зв`язку з втратою майна, опинився у скрутному майновому становищі, не зміг належним чином організувати свої життєві потреби, тому змушений на теперішній час відшуковувати додаткові кошти. Завдана моральна шкода оцінюється потерпілим в 500 0000 (п`ятсот тисяч) гривень, що є достатнім розміром для відновлення його порушених немайнових прав. 
Суд вважає, що позовні вимоги потерпілого підлягають задоволенню, виходячи із наступного. 
Відповідно до ч.1 ст.128 Кримінального процесуального кодексу України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Під час вирішення цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування. Заподіяння майнової шкоди потерпілим знаходиться у безпосередньому причинному зв`язку з неправомірними діями обвинуваченими, зазначеними в обвинувальному акті. За таких обставин, судом встановлено, що майнові витрати, понесені потерпілою стороною, безпосередньо пов`язані з протиправними діями обвинувачених, документально повністю підтверджені, у зв`язку з чим позовні вимоги потерпілого про відшкодування майнової шкоди підлягають задоволенню. 
Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №686/26653/18 від 03.12.2019, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Судом встановлено, що потерпілому було спричинено майнову шкоду внаслідок дій обвинувачених та вони перебувають у прямому причинному зв`язку. 
Що стосується вирішення цивільного позову потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди, суд дійшов таких висновків.
Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пункт 2 ч.2 ст.23 ЦК України встановлює, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» (далі - Постанова ПВСУ) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Пункт 9 зазначеної Пленуму Верховного Суду України передбачає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Судом встановлено, що потерпілий внаслідок дій обвинувачених опинився у скрутному майновому становищі, не зміг належним чином організувати свої життєві потреби, тому змушений на теперішній час відшуковувати додаткові кошти.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд дійшов висновку, що з урахуванням характеру життєвих обставин, у яких опинився потерпілий, пов`язаних з противоправними діями обвинувачених, а також засад розумності, виваженості та справедливості, заявлений потерпілим розмір шкоди відшкодування завданої йому моральної шкоди підлягає відшкодуванню, у розмірі 500 000 грн., оскільки в даному випадку наявний прямий причинний зв`язок між протиправною поведінкою обвинувачених, які завдали шкоди, та її результатом - шкодою. 
Тому цивільний позов про стягнення майнової та моральної шкоди, заявлений потерпілим підлягає задоволенню у повному обсязі. 
Щодо інших питань.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинувачених.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України. 
При цьому, суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Зважаючи на те, що вилучені мобільні телефони та інші предмети є знаряддям кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190, КК України, суд вважає за необхідне застосувати до зазначеного майна спеціальну конфіскацію та конфіскувати його у дохід держави у порядку ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.1-376 КПК України, ст.ст.1-190 КК України, суд, 

УХВАЛИВ

ОСОБА_6  визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з конфіскацією усього належного йому майна.
На підставі ч.5 ст.72 ККУ зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення у період часу із 20.06.2024 р. по день набрання вироком законної сили із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 визначити з дня набрання вироком законної сили. 
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили - залишити у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_7  визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з конфіскацією усього належного йому майна.
На підставі ч.5 ст.72 ККУ зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення у період часу із 03.05.2024 по день набрання вироком законної сили із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначити з дня набрання вироком законної сили. 
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили - залишити у вигляді тримання під вартою.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 - 
задовольнити у повному обсязі. 
Стягнути з  ОСОБА_6 та  ОСОБА_7  солідарно на користь ОСОБА_14 в якості відшкодування завданої злочином майнової шкоди 60 000 (шістдесят тисяч) євро, що становить 2532000 (два мільйони п`ятсот тридцять дві тисячі) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_6 та  ОСОБА_7  солідарно на користь ОСОБА_14 в якості відшкодування завданої злочином моральної шкоди - 500 000 ( п`ятсот тисяч) гривень. 
Стягнути з  ОСОБА_6 та  ОСОБА_7 на користь держави в рівних долях процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 6058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) гривень, тобто 3029 грн з кожного.
Скасувати арешт накладений постановою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 21.06.2024 року з майна, вилученого під час огляду місця події біля лісопарку «Аеропортівський» в м.Одесі, а саме: чоловіча сорочка білого кольору, яка поміщена в полімерний сейф - пакет «HYQ0190041», кнопковий зламаний мобільний телефон «Нomi» imei НОМЕР_2 , з сімкартою Прат Київстар, 4 батареї до мобільного телефону, кнопковий зламаний мобільний телефон «Sigma» imei НОМЕР_3 ,, з сімкартою Прат Київстар, які поміщено в полімерний сейф - пакет «РSP118030», чеки «Нова Пошта» у кількості 2 шт. які поміщено в полімерний сейф - пакет «РSP1180929», зв`язка ключів у кількості 3 шт.- які поміщені в полімерний сейф - пакет № PSP 1180928; чорна сумка - які поміщені в полімерний сейф - пакет № WAR 1935772.
Скасувати арешт накладений постановою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 21.06.2024 року з майна, вилученого 03.05.2024, під час огляду місця події м.Одеса, вул.Успенська, 109, а саме: чотири змиви: два змиви із поверхні двох предметів, схожі на сигналізацію або камери відеоспостереження, що розташовані у приміщенні N?1; один змив із поверхні одного предмета, схожого на сигналізацію або камеру відеоспостереження, що розташована у приміщенні N?l за перегородкою у столі на другій поличці тумбочки; один змив з машинки для лічення грошових коштів, які поміщено до паперових конвертів НПУ, сліди папілярних візерунків пальців рук або їх фрагментів на п?яти липких наліпках: у верхньому куті на наліпці на внутрішніх вхідних дверях; на вимикачі у коридорі приміщення N?2, які поміщено до сейф-пакету НІТУ N?PSP1221388, квитанція N?50520, яку виявлено на підлозі поруч зі приміщенні N?1, який перебував в пакеті «Обжора» на підлозі, у приміщенні N?2, який поміщено до сейф-пакету НПУ N?PSP1221401, дві накладні від 01.05.2024, які перебували на підлозі у приміщенні N?2, один чек N?372233515535, який перебував в пакеті «Обжора», які поміщено до сейф-пакету НПУ PSP1221400, один предмет, схожий на камеру відеоспостереження, що розташований у приміщенні N?1 за перегородкою у столі на другій поличці тумбочки, який поміщено до сейф-пакету НПУ NWAR1110107, два тканевих мішки, які виявлено у приміщенні №1 за перегородкою на столі у лівому куту біля стіни, які поміщено до сейф-пакету НПУ N?HYQ0190040;
Скасувати арешт накладений постановою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 21.06.2024 року, з майна, вилученого під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , а саме: стартовий пакет мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_4 , без сім карти, стартовий пакет мобільного оператора «Vodofone» з номером НОМЕР_5 , без сім карти, стартовий пакет мобільного оператора «Vodofone» з номером НОМЕР_6 , без сім карти, стартовий пакет мобільного оператора «Vodofone» з номером НОМЕР_7 , без сім карти, стартовий пакет мобільного оператора «Vodofone» з номером НОМЕР_8 , без сім карти, стартовий пакет мобільного оператора «Vodofone» з номером НОМЕР_9 , без сім карти, стартовий пакет мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_10 , пластикова карта «monobank» № НОМЕР_11 ,мобільний телефон «Xiaomi» imei: НОМЕР_12 , які запаковані до сейф пакету №ЕXP0299548 та №ЕXP0299545.
Речові докази по справі: 
-сенсорний мобільний телефон марки «Redminote» без сім-карти, сенсорний мобільний телефон марки «ZTE Blade A73», кнопковий мобільний телефон марки «Nomi11441», сім карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», сім-карта оператора мобільного зв`язку ТОВ «ВФ-Україна» стартовий новий пакет з сім - картою оператора мобільного зв`язку ТОВ « ВФ Україна» - конфіскувати у дохід держави у порядку ст.ст.96-1, 96-2 КК України;
-бездротовий роутер/модем марки «ZТЕМF920Т»; бездротовий роутер/модем марки «Хіаomi F490», банківська карта АТ КБ «ПриватБанк», чотири паперових чека про оплату- повернути за належністю ОСОБА_7 
-грошові кошти в сумі 14370 ( чотирнадцять тисяч триста сімдесят) гривень та 500 (п`ятсот) Євро, вилучені у ОСОБА_7 та передані на зберігання Філіі АТ «Укрексімбанк» у м.Одесі на зберігання (квитанція №717889, квитанція №ПН2989863) - стягнути на користь потерпілого ОСОБА_14 в частині відшкодування шкоди за цивільним позовом; 
-стартовий пакет мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_4 , без сім карти, стартовий пакет мобільного оператора «Vodofone» з номером НОМЕР_5 , без сім карти, стартовий пакет мобільного оператора «Vodofone» з номером НОМЕР_6 , без сім карти, стартовий пакет мобільного оператора «Vodofone» з номером НОМЕР_7 , без сім карти, стартовий пакет мобільного оператора «Vodofone» з номером НОМЕР_8 , без сім карти, стартовий пакет мобільного оператора «Vodofone» з номером НОМЕР_9 , без сім карти, стартовий пакет мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_10 , пластикова карта «monobank» № НОМЕР_11 - знищити.;
-мобільний телефон «Xiaomi» imei: НОМЕР_12 - конфіскувати у дохід держави у порядку ст.ст. 96-1, 96-2 КК України; 
-чоловічу сорочку білого кольору, яка поміщена в полімерний сейф - пакет «HYQ0190041», чеки «Нова Пошта», зв`язка ключів у кількості 3 шт- повернути за належністю ОСОБА_7 ;
-кнопковий зламаний мобільний телефон «Нomi» imei НОМЕР_2 , з сім-картою Прат Київстар, 4 батареї до мобільного телефону, кнопковий зламаний мобільний телефон «Sigma» imei НОМЕР_3 , з сім картою Прат Київстар, які поміщено в полімерний сейф - пакет «РSP118030» - конфіскувати в дохід держави у порядку ст.ст. 96-1, 96-2 КК України;
-чотири змиви, які поміщені до паперових конвертів НПУ -знищити; 
-квитанція №50520, дві накладні від 01.05.2024, один чек N?372233515535 - зберігати в матеріалах справи;
-два тканевих мішки - знищити;
-предмет схожий на камеру відеоспостереження - конфіскувати в дохід держави у порядку ст.ст. 96-1, 96-2 КК України;
-предмет сірого кольору, схожий на апарат для лічення грошових коштів марки BCASH із номером XD2108 D23070029 моделі 2108DUV/MG- конфіскувати в дохід держави у порядку ст.ст. 96-1, 96-2 КК України;
-чотири DVD диски з камер відеспостереження, файловий накопичувач фірми goodram - зберігати у матеріалах кримінального правопорушення. 
Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Головуючий:    ОСОБА_15 

Суддя:     Лариса ПЕРЕВЕРЗЕВА

Суддя: ОСОБА_16