справа № 208/3748/24
№ провадження 1-кп/208/157/26

ВИРОК
Іменем України

09 березня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Кам`янського у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , 
за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
у відкритому судовому засіданні розглянувши справу кримінального провадження № 12024041160000108, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працевлаштований, не одружений, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого за корисливі злочини, останній раз 12.10.2022 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 ч.4, 75, 76 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки, за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучі раніше судимим за корисливі, направлені проти чужої власності злочини, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, та знов вчинив аналогічне кримінальне правопорушення.
В період денного часу доби 15.01.2024 року, до 14.00 годині 22.01.2024 року, ОСОБА_8 перебував на території блоку гаражів, розташованих біля будинку АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до гаражу № НОМЕР_1 , з метою таємного викрадення чужого майна.
Реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_8 впевнившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, невстановленим слідством способом незаконно проник до приміщення гаражу, де керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, таємно викрав належне ОСОБА_4 майно:
-велосипед марки «Texas» з рамою «RANGER», вартістю 3 175 гривень;
-колесо переднє мопеду «KEEWAY», з шиною «KENDA», вартістю 690 гривень;
-колесо заднє мопеду «KEEWAY», з шиною «KENDA», вартістю 690 гривень;
-металеву раму мопеда «KEEWAY», марки «KW90Т-2» з написом «TSYTAF2006C734624» та мотор мопеду «KEEWAY» з написом «KW1E500MF*63063777», а всього на загальну суму 4 555 гривень.
Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_8 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, у подальшому розпорядився майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнової шкоди на зазначену суму.
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану. 
В судовому засіданні ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні злочину за вищезазначеними обставинами не визнав, та пояснив суду наступне.
З потерпілим ОСОБА_9 він раніше не знайомий.
В блоці гаражів розташованих поряд будинку АДРЕСА_3 , він придбав гараж, в якому зберігав свій скутер. Приблизно 15.01.2024 року, він прямував до свого гаражу та побачив, що ворота іншого гаражу, розташованого неподалік, підперті цеглою. Зайшовши всередину гаражу, він покликав господаря, однак на йому ніхто не відповів. В гаражі виявив розібраний скутер, велосипед. Маючи на меті збереження майна невідомого власника, переніс та перекотив зазначене майно до свого гаражу. В подальшому мав намір передати скутер та велосипед власнику. Продавати майно він не збирався.
З приводу повернення виявленого майна, його перенесення та зберігання в своєму гаражі, до поліції він не звертався. Власника не розшукував. Адміністрація гаражного кооперативу відсутня. 
Через декілька днів до нього під`їхали працівники правоохоронних органів, яким він добровільно видав велосипед та розібраний на часті скутер. Своєї вини у крадіжці не визнає. Такого умислу не мав.

Під час судового розгляду судом досліджено наступні докази:

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що обвинувачений йому раніше не знайомий. На момент подій, в його власності перебувало гаражне приміщення розташоване в блоці гаражів біля будинку АДРЕСА_2 . 15.01.2024 року йому зателефонував сусід та повідомив, що до зазначеного гаражу проникли сторонні особи, і він одразу вирушив на місце події. Прибувши, виявив, що стіну гаража вибито, а на її місці лише поставлено шлакоблок. Ворота гаражу були відчинені. Виявив викрадення із приміщення гаражу дитячого велосипеду та розібраного мопеду. У самому гаражі все було пошкоджено та розтрощено. З заявою про подію він звернувся до правоохоронних органів. 
Все майно йому повернуто правоохоронцями в ході досудового розслідування. Цивільний позов ним не заявляється. Винних осіб просить покарати на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що у його власності перебуває гаражне приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , навпроти якого розташоване гараж обвинуваченого ОСОБА_8 . З останнім знайомий як з сусідом, потерпілого він раніше не знав. 
У січні 2024 року він проходив повз гаражів та побачив, що двері одного з них відчинені й підперті цеглою. Цей гаражне приміщення знаходиться на відстані 50 метрів від його гаража, а від входу до кооперативу — у кінці ряду, у так званому «апендициті» Це здалося йому підозрілим. Кому саме належить відкритий гараж він не знав. У зв`язку з виявленим, він зателефонував сусіду по гаражу та попросив у разі знайомства з власником відкритого гаражу, повідомити йому про це.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що приблизно у 2017–2018 роках він під розписку продав ОСОБА_12 гараж, який розташований поблизу будинку АДРЕСА_2 . Чим саме обвинувачений займався у вказаному приміщенні, йому невідомо.

-витяг з ЄРДР від 22.01.2024 року, як підстави початку досудового слідства, з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України, з фабулою, що до Кам`янського РУП надійшла заява ОСОБА_4 про те, що невстановлена особа, в період часу з 15.01.2024 року, по 14.00 годину 22.01.2024 року, шляхом зруйнування стіни проникла до гаражу № НОМЕР_1 , розташованому у комплексі гаражів біля будинку № 9-А по вулиці Республіканській у м. Кам`янське, звідки, в умовах воєнного стану, викрала його майно: залишки мопеду «KEEWAY», модель F-АCT50, державний номер НОМЕР_2 у неробочому розкомплектованому стані та велосипед «Texas» (т.2 а.с. 1);
-протокол прийняття від ОСОБА_4 заяви про кримінальне правопорушення, з вищезазначеними обставинами (т.2 а.с. 9);
-протокол огляду місця події від 22.01.2024 року, згідно якого зафіксована обстановка у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 біля будинку АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено змиви, пластикова пляшка об`ємом 1,5 літрів, сліди папілярних візерунків, фототаблиця до даної слідчої дії (т.2 а.с. 11-20);
-протокол обшуку від 22.01.2024 року, згідно якого у гаражі №1 блоку №3 біля будинку АДРЕСА_5 , виявлено та вилучено велосипед «Texas» червоного кольору з чорними та білими смугами, мопед червоного кольору в розібраному стані з номерами написом на рамі «TSYTAF2006C734624», фототаблиця до даної слідчої дії (т.2. а.с 28-36, 37);
Відео слідчої дії переглянуто під час проведення судового розгляду.

-протокол огляду велосипеда «Texas» червоно-чорного кольору з написом на рамі «RANGER», мопеда «KEEWAY» червоного кольору в частково розібраному стані з написом на рамі «TSYTAF2006C734624», яким зафіксовані їх індивідуальні ознаки. Речовими доказами по справі є оглянуте майно (т.2 а.с. 44, 45-50, 51);
- протокол пред`явлення речей для впізнання від 12.02.2024 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_4 впізнав належний йому велосипед «Texas» червоно-чорного кольору з написом на рамі «RANGER», який в період з 14.01.2024 року по 22.01.2024 року, викрали з гаражного приміщення № НОМЕР_1 розташованого біля будинку №9-А по вулиці Республіканській у місті Кам`янське (т.2. 100-104); 
-висновок судово-товарознавчої експертизи № 668 від 20.02.2024 року, згідно якого ринкова вартість велосипеда, червоно-чорного кольору, марки «Tеxаѕ», з написом на рамі «RANGER», на момент вчинення злочину у справному стані, мав незначні потертості та подряпини внаслідок експлуатування, становить 3 175 гривень (т.2 а.с. 111-116);
-висновок судово-товарознавчої експертизи № 895 від 11.03.2024 року, згідно якого ринкова вартість колеса переднього мопеду «KEEWAY» з написом на металевому диску «TUBELESS TIRE VENTO MAX 1100N», на момент вчинення злочину становить 690 гривень.
Ринкова вартість колеса заднього мопеду «KEEWAY» з написом на металевому диску «TUBELESS TIRE VENTO MAX 1100N», на момент вчинення злочину становить 690 гривень. 
Ринкова вартість металевої рами мопеду «KEEWAY» з написом «TSYTAF2006C734624», ринкова вартість мотора мопеду «KEEWAY» з написом «KW1E500MF*63063777», не визначалась, в зв`язку з відсутністю цін (т.2 а.с. 131-139);
-висновок судової дактилоскопічної експертизи № Д-19/113-24/2402-Д від 26.04.2024 року, згідно якого шість слідів пальців рук з пластикової пляшки об`ємом 1,5 л, що знаходилась на підлозі гаражу № 12 та вилучена 22.01.2024 року в ході огляду місця події за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Республіканська, біля буд. 9А, залишені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с. 174-181);

-протокол проведення слідчого експерименту від 29.04.2024 року, згідно якого ОСОБА_5 знаходячись у блоці гаражних приміщень біля будинку АДРЕСА_3 , пояснив, що у січні 2024 року, близько о 21.00 години, він прямував по блоку гаражів біля будинку АДРЕСА_2 , до свого гаражу, який розташований у цьому ж місті. Проходячи біля гаражів він побачив, що ворота одного з них трохи відкриті та підперті шлакоблоком. Поряд нікого не було.
Він зайшов у вказаний гараж та побачив там велосипед і мопед у розібраному стані. Після чого взяв вказані речі та переніс їх до себе у гараж, який знаходиться у цьому ж гаражному блоці на відстані приблизно 50-70 метрів від місця події (т.2 а.с. 183-186)
Відео з проведенням слідчого експерименту оглянуто під час проведення судового розгляду.

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану. 

Не визнання обвинуваченим своєї вини є його правом на власний розсуд формувати та представляти суду лінію свого захисту.

В судовому засіданні встановлено, підтверджено належними та допустимими доказами, не заперечується будь-ким, що майно – велосипед та розібраний мопед, перебували в гаражі потерпілого і переміщені обвинуваченим до свого гаражу.

Позиція сторони захисту полягає в тому, що обвинувачений переміщуючи майно в свій гараж, діяв не з корисливих мотивів, а з мотивів його збереження від протиправних посягань невизначеного кола осіб після знахідки. 
На підтвердження своєї позиції сторона захисту заявила клопотання про допит свідка  ОСОБА_13 , який пояснив суду, що обвинувачений є його знайомим, між ними склалися дружні стосунки. Потерпілого він раніше не знав. Точного дня, коли відбулися зазначені події, він не пам`ятає. В цей день він домовився зустрітися з обвинуваченим. На зустріч ОСОБА_8 запізнився, а коли прийшов то пояснив йому, що затримався внаслідок того, що перебуваючи біля свого гаражу, помітив відчинені двері у інше гаражне приміщення, власником якого є його знайомий. З його слів, щоб із гаражу не викрали речі, він переніс частину майна до свого гаража. Які саме речі переніс, він не уточнював. 

Версія сторони захисту розглядається та оцінюється судом за тими ж правилами, що і версія сторони обвинувачення.

Верховний Суд у своїх рішеннях сформував низку висновків щодо змістовного розуміння ознак злочинів проти власності, які сприяють вирішенню ряду проблемних питань їх кваліфікації.

Насамперед, у справі № 476/921/17 Суд встановив, що спосіб проникнення у приміщення, а саме те, що двері не було зачинено на замок, і засуджений не застосовував будь-яких фізичних засобів подолання перешкод, не впливає на кваліфікацію його дій, оскільки проникнення було незаконним, відбулось без дозволу потерпілого. 

По-друге, у справі № 688/2554/22 Суд вказав, що заволодіння річчю, залишеною або забутою її власником, особою, яка знала, кому належить ця річ, і усвідомлювала, що власник може за нею повернутися, слід оцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна. 

Майно потерпілого перебувало у відомому для останнього місці, а саме в гаражу, про що свідчить зокрема, і те, що отримавши повідомлення про незачинені у ньому двері, ОСОБА_9 одразу прийшов до приміщення і здійснював активні дії, спрямовані на відшукання велосипеду та розібраного мопеду. Таким чином, це майно попри його втрату ОСОБА_9 , перебувало у власності потерпілого, але реалізувати своє право на користування, розпорядження ним тощо, він не мав можливості через протиправні дії саме обвинуваченого. 

Обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в кримінальному правопорушенні.
Суб`єктивне ставлення визначено кримінальним законодавством як внутрішнє психічне ставлення особи до своїх дій та їх наслідків, яке підлягає обов`язковому доказуванню. В тому числі вона включає умисел та виявляється через мотиви, мету і оцінюється судом у сукупності з іншими доказами.
До пояснень свідка захисту стосовно мотивів і мети заволодіння ОСОБА_8 майном ОСОБА_9 , суд відноситься критично, розцінює їх як спробу виставити вчинок раніше знайомого обвинуваченого, не протиправним. 
Попри свої заяви в судових засіданнях, обвинувачений привласнивши велосипед та розібраний мопед потерпілого, протягом тривалого часу – від декілька днів до тижня, не вчинив жодної дії, спрямованої на встановлення власника та повернення майна. 

Судом встановлено, що діючи саме з корисливих мотивів, ОСОБА_8 перемістивши майно до свого гаражу, з цього моменту отримав реальну можливість розпорядитися ним, що є закінченим складом крадіжки. 

Суд вважає, що під час судового розгляду, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів встановлена сукупність обставин справи, що у пред`явленому обвинуваченні утворює об`єктивну сторону діяння, визначає його суб`єктивну сторону. Будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цього розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення вчинено і обвинувачений поза розумним сумнівом є винним у його вчиненні, судом виключається.
У відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд підстав не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Обґрунтувавши своє рішення, суд використовуючи правові позиції практики ЄСПЛ, зокрема викладені в справі «Серявін та інші проти України», зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Обставинами які пом`якшують, або обтяжують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлені.

Питання про призначення покарання при постановленні вироку суд вирішує в залежності від доведеності винуватості особи у вчиненні злочинних дій за обставин, пред`явлених в обвинуваченні, з урахуванням вимог статей 50, 65 КК України.
Відповідно до ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання має на меті не тільки кару, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. 

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вину не визнав, скарг на його поведінку за місцем мешкання не надходило, на обліку у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває, враховує відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, принцип його індивідуалізації. 

ОСОБА_8 7 разів поспіль судимий за тяжкі корисливі злочини, неодноразово відбував покарання у виді позбавлення волі, і це будучі частиною характеристики його особи, є важливим даними, які свідчать про його схильність до кримінальної поведінки.
12.10.2022 році ОСОБА_8 у восьмий раз засуджений вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, 75, 76 КК України, до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Зазначене покарання призначене з іспитовим строком на 2 роки, в період якого ОСОБА_8 вчинив новий злочин.
Відповідно до ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе тільки шляхом його ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді позбавлення волі та відбуттям цього покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу. 

При призначенні конкретній особі покаранні, тобто його індивідуалізації, виявляється каральна політика держави, яка поєднує в собі реалізацію різних цілей державного реагування на випадки вчинення злочинів, так як метою покарання згідно із законом України про кримінальну відповідальність є не лише кара, а й виправлення особи, запобігання вчиненню нею та іншими особами нових злочинів, і вона не може бути досягнута виключно за рахунок суворості призначеного покарання. 
Правова система держави має забезпечувати баланс між суворістю та м`якістю заходів реагування на порушення кримінально-правових заборон і покарання, яке призначається особі, має бути справедливим.
У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»
Міра покарання встановлюється судом з урахуванням повного аналізу досліджених матеріалів справи, з врахуванням позиції державного обвинувачення, потерпілого, доводів сторони захисту та визначається у розмірі, який невеликою мірою перевищує відповідну санкцію кримінального закону, яка сама по собі є досить суворою.
На думку суду, таке покарання є законним, справедливим, цілком достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчиненням нових злочинів. 

Доля речових доказів, вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по проведенню судової експертизи, згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого. Цивільний позов по справі не заявлявся.
Початок строку попереднього ув`язнення обчислюється з дня затримання особи. Відповідно до частини 5 статті 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день. 

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд –

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 ч.1,3 КК України, до призначеного покарання частково, у виді 6 місяців позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.10.2022 року, остаточно призначивши ОСОБА_5 до відбуття 6 років позбавлення волі. 
Початок строку відбуття призначеного ОСОБА_5 покарання, рахувати з моменту його затримання 13.03.2024 року.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судових експертиз, в загальній сумі 6 658, 24 гривень.
Речові докази по справі – велосипед «Texas» з написом на рамі «RANGER», мопед «KEEWAY» в розібраному стані з написом на рамі «TSYTAF2006C734624», які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого, знявши арешт з майна, залишити у ОСОБА_4 .
До набрання вироком законної чинності, запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити тримання під вартою.
Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд міста Кам`янського, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.
Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя   ОСОБА_1