РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 року 
м. Рівне

Справа № 571/1995/25
Провадження № 22-ц/4815/252/26

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Ковальчук Н. М.,
суддів: Боймиструка С. В., Гордійчук С. О., 

учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»,
відповідач –  ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2025 року у складі судді Верзун О. П., ухвалене в селищі Рокитне Рівненської області, 

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до Рокитнівського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача 10979,57 грн. заборгованості за кредитним договором №638791359 від 20.02.2022 року, 2422,40 грн. судового збору, 7 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 20.02.2022р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №638791359, у якому сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, в тому числі щодо розміру кредиту, грошової одиниці, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 10900,00 грн. 20.02.2022 року на банківську карту № НОМЕР_1 -XXXX-8411 відповідача, яку він вказав у заявці при укладенні кредитного договору. 28.11.2018р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу 1 підписали реєстр прав вимоги № 175 від 05.05.2022р., за яким від Первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. 23.02.2024р. між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 23/0224-01. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання Договору факторингу 2 підписали реєстр прав вимоги № 1 від 23.02.2024р. до Договору факторингу 2, за яким від ТАЛІОН ПЛЮС до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. 04.06.2025р. між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 04.06.2025р. за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 10 979,57 грн. Сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить 10 979,57 грн., яка складається з 10 900,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 79,57 грн. - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2025 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване передбаченим законом обов`язком позичальника повернути кредит у строк та на умовах, передбачених договором, та обґрунтовано тими обставинами справи, які вказують, що такий обов`язок відповідачем як позичальником був виконаний у повному обсязі, а відтак Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» не має права вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за вказаним кредитним договором №638791359 від 20.02.2022 року.

Вважаючи рішення суду незаконним ТзОВ «Юніт Капітал» оскаржило його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (далі первинний кредитор) та ТзОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 (далі Договір факторингу 1), відповідно до якого (п. 8.2) строк його дії закінчується 28.11.2019 року. У подальшому Первинний кредитор та ТзОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод, якими вносилися зміни до Договору факторингу 1, зокрема: - №19 від 28.11.2019р., відповідно до якої строк дії Договору факторингу 1 продовжено до 31.12.2020р.; - №26 від 31.12.2020р., відповідно до якої строк дії Договору факторингу 1 продовжено до 31.12.2021р.; - №27 від 31.12.2021р., відповідно до якої строк дії Договору факторингу 1 продовжено до 31.12.2022р.; - №31 від 31.12.2022р., відповідно до якої строк дії Договору факторингу 1 продовжено до 31.12.2023р.; - №32 від 31.12.2023р., відповідно до якої строк дії Договору факторингу 1 продовжено до 31.12.2024р. Таким чином, Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018р. є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом тривалого часу, а саме 28.11.2018р.-31.12.2024р. Передача прав вимоги до боржників здійснюється на підставі Реєстрів прав вимоги, що містять перелік конкретних прав вимоги, а не у день укладення Договору факторингу 1. 05.05.2022 року Первинний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» підписали Реєстр прав вимоги №175 до Договору факторингу 1, відповідно до якого останній набув право вимоги до Відповідача на загальну суму 10930,52 грн. Даний факт свідчить про те, що відступлення права вимоги здійснювалося не щодо майбутніх чи умовних зобов`язань, а конкретного, дійсного та чинного на той момент зобов`язання Відповідача перед Первинним кредитором. Факт підписання Реєстру прав вимог після укладення Кредитного договору, виключає сумніви щодо наявності у Первинного кредитора прав, які могли бути передані Фактору, та підтверджує, що перехід прав вимоги відбувся на законних підставах і в межах чинного договірного регулювання. Подані позивачем договори факторингу, протоколи погодження та витяги з реєстру прав вимоги самі по собі є достатніми для підтвердження заявлених вимог. Акти звірки, виконують допоміжну функцію та додатково підтверджують сплату суми фінансування Фактором Клієнту, що свідчить про послідовність та узгодженість правової позиції Позивача. На момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже існувало та відступлено ТОВ «Таліон Плюс» на підставі реєстру прав вимоги, що є предметом договору факторингу №28/1118-01. Отже, суд зробив помилковий висновок щодо предмету факторингу, що вплинуло на відмову у задоволенні позову. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», на виконання Договору факторингу 2, підписали Реєстр прав вимоги №1 від 23.02.2024р. до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 04.06.2025р. між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Скаржником укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю (Договір факторингу 3), відповідно до якого Скаржнику відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач на виконання Договору факторингу 3 підписали Реєстр Боржників № б/н від 04.06.2025р. до Договору факторингу 3, за яким від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. Позивачем долучено до матеріалів справи схему переходу прав вимоги із відображенням та деталізацією кожного етапу переходу (сторінка 8 позовної заяви). Вказує, що 05.05.2022 року відбувся перехід перехід права вимоги від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» та в подальшому 23.02.2024р. від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зображене балансове списання грошових коштів від Клієнта до Фактора відповідно до бухгалтерського обліку, яке жодним чином не стосується сплати заборгованості Боржником. Місцевий суд прийшов до помилкового висновку щодо відсутності заборгованості Відповідача, адже розрахунки заборгованості, надані попередніми кредиторами в сукупності з платіжним дорученням і листом-попередженням коштів є беззаперечними доказами факту заборгованості, а отже позовні вимоги доведені Позивачем в повній мірі. Також вказує, що позивач поніс, у зв`язку із розглядом даної справи у суді першої та апеляційної інстанції, судові витрати: судовий збір за розгляд в суді першої інстанції 2422,40 грн.; судовий збір за розгляд в суді апеляційної інстанції 3633,60 грн.; витрати за надання правової допомоги в суді першої інстанції 7000 грн. Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за Кредитним договором №638791359 від 20.02.2022 року у розмірі 10979,57 грн., а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 13056,00 грн., а саме: судовий збір у розмірі 6056,00 грн.; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн..

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав. 

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що 20.02.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали договір №638791359 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV38E6H, за умовами якого кредитодавець надав позичальникові кредит, у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.
Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 10900,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_2 відповідача. На момент укладення договору, сторони дійшли згоди, що сума кредиту за всіма наданими траншами має бути повернута кредитодавцю не пізніше дати закінчення дисконтного періоду кредитування – 22.03.2022, а саме не пізніше ніж через 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником (п. 2.3. Договору)
Відповідно п. 7.2.2. договору у разі якщо позичальник продовжує користуватись Кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування, зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення.
Відповідно 8.5.1. якщо позичальник здійснить повернення всієї суми отриманого Кредиту до закінчення строку дисконтного періоду, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом будуть визначається за процентною ставкою 3,65 (три цілих шістдесят п`ять сотих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 0,01 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним.
Відповідно п 8.5.2. договору якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2. договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів та здійснить повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення строку Дисконтного періоду (з урахуванням всіх пролонгацій), то зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом за період від дати видачі Кредиту до 22.03.2022 р. (включно) будуть визначається на умовах п. 8.5.1. договору за дисконтною процентною ставкою, а з наступного дня після 22.03.2022 р. за ставкою 747, відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,05 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним (далі – Індивідуальна процента ставка). У разі здійснення Починальником двох та більше Пролонгацій Кредитодавець може зменшити розмір Індивідуальної процентної ставки у наступних періодах Пролонгації. Про порядок надання додаткових знижок і про їх розмір позичальник інформується в Особистому кабінеті.
У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 20.02.2022 року зазначено, що згідно з договором №638791359 від 20.02.2022 року ОСОБА_1 надається кредит в сумі 10900,00 грн. на строк 30 днів. Також у заявці вказані персональні дані ОСОБА_1 , її адреса та номер карти № 5457-08ХХ-ХХХХ-8411. 
Згідно з платіжної інструкції від 20.02.2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало ОСОБА_1 10 900,00 грн. згідно договору №638791359 від 20.02.2022 року на платіжну картку № №5457-08ХХ-ХХХХ-8411 ( а.с. 16)
Згідно листа АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0./7-250811/97474-БТ від 17.08.2025 року, на ім`я ОСОБА_1 емітовано карту № НОМЕР_3 , а відповідно до виписки за договором на вказану платіжну картку 20.02.2022 року зараховано кошти в сумі 10900,00 грн. ( а.с. 225).
Отже, належними та допустимими доказами підтверджується факт перерахування коштів відповідачу на виконання умов договору.
Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст.8 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг).

Факт укладення договору та існування договірних відносин в апеляційному порядку не оскаржується сторонами. У апеляційній скарзі ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заперечує правомірність нарахування відсотків за користування кредитом та помилкову оцінку умов договору щодо строку кредитування.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За змістом ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Положеннями ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України).
У ст.598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому, до Договору факторингу № 28/1118-01 (1) укладалися Додаткові угоди № 19 та № 26 у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1.
Проте, у підтвердження факту оплати за договором факторингу не надано жодного допустимого доказу. Такими доказами є платіжні документи, інші документи первинного бухгалтерського обліку, на підставі яких безсумнівно та достовірно можливо дійти до висновку про те, що така фінансова операція дійсно відбулася.
За відсутності таких, підстави вважати, що від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», а в подальшому до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та в кінцевому результаті до позивача перейшло право вимоги до боржника відсутні.
Окрім того, як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості, виконаним ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»,за договором №638791359 від 20.02.2022 року нараховано 10 00,00 грн. тіла кредиту та 30,52 грн. процентів. Разом з тим, з таблиці розрахунків вбачається, що 05.05.2022 було сплачено тіло кредиту – 10900 грн. та процентів – 30,52 грн. (а.с. 92-93).
Аналогічно, з розрахунку заборгованості, виконаному ТОВ «ТОВ Таліон Плюс» за кредитним договором № 638791359 від 20.02.2022 вбачається сплата нарахованої заборгованості , та у графі «до сплати» - заборгованість ідсутня (а.с. 90-91).
Отже, судом встановлено, що за договором №638791359 від 20.02.2022 року, укладеним в електронній формі між ОСОБА_1 і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», останнє належним чином виконало свої договірні зобов`язання, перерахувавши на платіжну картку відповідача кошти 20.02.2022 року в сумі 10 900,00 грн. Разом з тим, згідно наданих розрахунків, заборгованість за договором сплачена позичальником у сумі 10 900,00 грн., що є тілом кредиту, та проценти за користування кредитом в сумі 30,52 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Наведене свідчить про відсутність заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором №638791359 від 20.02.2022 року. 
Оцінюючи встановлені обставини справи в сукупності та взаємозв`язку з нормами законодавства, яке їх регулює, беручи до уваги судову практику Верховного Суду у подібних правовідносинах, висновки якого є обов`язковими до врахування апеляційними судами, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність порушених прав та інтересів ТОВ «Юніт Капітал», за захистом яких останнє звернулося до суду з цим позовом, та, відповідно, законність і обґрунтованість відмови суду першої інстанції у задоволенні позову.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував. 

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» залишити без задоволення.

Рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2025 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 лютого 2026 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В. 
Гордійчук С. О.