ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 березня 2026 року справа №200/1843/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Компанієць І.Д., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року у справі № 200/1843/25 (головуючий І інстанції Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ), в якому просить: - визнати протиправним і скасувати рішення № 053130009708 від 12.12.2024 “Про повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 03.05.2024 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду №200/4703/24 від 20.09.2024” (про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України “Про прокуратуру” від 14.10.2014 №1697-VII); - зобов`язати здійснити призначення і виплату з 03.05.2024 пенсії за вислугу років згідно зі статтею 86 Закону України “Про прокуратуру” від 14.10.2014 №1697-VII.
На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на безпідставну відмову в призначенні пенсії. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року у справі № 200/1843/25 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 053130009708 від 12 грудня 2024 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.05.2024 про призначення пенсії за вислугу років згідно зі статтею 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII “Про прокуратуру”, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні щодо наявності у ОСОБА_1 на день звернення достатньої вислуги років для призначення пенсії відповідно до Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII “Про прокуратуру” і необхідності вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області активних дій щодо отримання інформації про заробітну плату ОСОБА_1 . В іншій частині позовних вимог – відмовлено. 
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.09.2024 у справі № 200/4703/24 задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 053130009708 від 10.05.2024 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України “Про прокуратуру” від 14.10.2014 №1697-VII. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.05.2024 про призначення пенсії за вислугу років згідно зі статтею 86 Закону України “Про прокуратуру” від 14.10.2014 №1697-VII, з урахуванням висновків суду, зарахувавши ОСОБА_1 до вислуги років, що дає право на пенсію згідно зі ст.86 Закону України “Про прокуратуру”, період безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганських областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 1 травня 2019 року по 10 вересня 2020 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2024 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року у справі № 200/4703/24 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 18 червня 2025 року у справі № 200/4703/24 касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задоволено частково. Скасовано рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року у частині, якою позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років, що дає право на пенсію згідно зі статтею 86 Закону №1697-VII період безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії рф у Донецькій та Луганських областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 01 травня 2019 року по 10 вересня 2020 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби задоволені. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року залишено без змін.
Судами у справі № 200/4703/24 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом № НОМЕР_1 , має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданого 30 серпня 2019 року.
3 травня 2024 року ОСОБА_1 , через вебпортал Пенсійного фонду України, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до положень статті 86 Закону № 1697-VII.
Відповідно до положень пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 року №13-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Заява позивача про призначення пенсії від 3 травня 2024 року була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, за результатом розгляду якої прийнято рішення від 10 травня 2024 року №053130009708 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років згідно Закону України “Про прокуратуру” у зв`язку з відсутністю на день звернення вислуги років (25 років).
Рішення про відмову в призначенні пенсії мотивоване, поряд з іншим, тим, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно зі статті 86 Закону №1697-VII період безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії рф у Донецькій та Луганських областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 01 травня 2019 року по 10 вересня 2020 року враховано до вислуги років без застосування пільгових умов щодо розрахунку один місяць служби за три місяці.
Верховний Суд у постанові від 18 червня 2025 року у справі № 200/4703/24 зазначив, що зі встановлених судами обставин вбачається, що позивач має загальну вислугу 26 років 7 місяців 30 днів, з яких 18 років 00 місяців 19 днів — на посадах слідчого/прокурора, що відповідає вимогам частини першої статті 86 Закону № 1697-VII, згідно з якою для набуття права на пенсію за вислугою років необхідно мати не менше 25 років загального стажу, у тому числі не менше 15 років на посадах прокурора. Таким чином, ОСОБА_1 має достатній обсяг вислуги років, що свідчить про помилковість висновку органу Пенсійного фонду щодо відсутності у позивача права на призначення пенсії за Законом № 1697-VII.
Водночас за наслідками повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії рішенням ГУ ПФУ № 053130009708 від 12.12.2024 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України “Про прокуратуру” у зв`язку із відсутністю на день звернення вислуги на посадах прокурорів 15 років та відсутністю станом на дату подання заяви 03.05.2024 довідки про місячну (чинну) заробітну плату, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
У вказаному рішенні зазначено, що стаж роботи позивача в органах прокуратури станом на 03.05.2024 року складає 26 років 07 місяців 28 днів, з них: - на посадах прокурорів - 14 років 07 місяців 13 днів, в тому числі військова служба 04 роки 10 місяців 21 день; - на інших посадах, робота на яких зараховується до вислуги років прокурорам становить – 07 років 01 місяць 24 дні. До стажу роботи на посадах прокурорів не зараховано періоди згідно довідки про трудову діяльність №07-3120 від 03.05.2024 року: з 08.02.2020 по 10.09.2020 та з 21.10.2020 по 30.04.2023 на посаді “Начальника відділу роботи з кадрами”, оскільки ця посада не відповідає вимогам пункту 6 статті 86 Закону №1697-VІІ, однак зазначені періоди зараховано до стажу на інших посадах, робота на яких зараховується до стажу роботи за вислугу років прокурорам.
У довідці Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону від 04.02.2025 № 15-51ВИХ-25, яка видана позивачу, зазначено, що в період проходження ним військової служби в органах прокуратури об`єднаних сил посада “Начальник відділу роботи з кадрами військової прокуратури об`єднаних сил” з 08.02.2020 по 10.09.2020 згідно з чинним на той час штатним розписом органу прокуратури відносилась до “посади прокурора”.
З трудової книжки позивача НОМЕР_3 , яка заповнена 21.10.2010, випливає, що ОСОБА_1 з 21.20.2020 призначений на посаду начальника відділу кадрової роботи та державної служби Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, 29.03.2023 призначений на посаду начальника відділу кадрової роботи та державної служби Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону; 27.04.2023 призначений на посаду начальника відділу кадрової роботи та державної служби Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони південного регіону.
До суду також надані довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил:
- від 04.10.2022 № 14-134вих-22 про складові заробітної плати/грошового забезпечення позивача (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) станом на 04.10.2022;
- від 04.10.2022 № 14-134вих-22 про складові заробітної плати/грошового забезпечення позивача за період з вересня 2015 року по серпень 2020 року.
Спірні правовідносини виникли з приводу наявності підстав для призначення позивачеві пенсії на підставі ст. 86 Закону України “Про прокуратуру”.
Порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури, зокрема підстави та порядок призначення пенсії за вислугу років, врегульовано Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII “Про прокуратуру” (далі – Закон № 1697-VII).
Приписами частин 1, 8 і 13 ст. 86 Закону № 1697-VII передбачено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.
Право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.
Пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.
Згідно з частинами 2 і 3 ст. 86 Закону № 1697-VII пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.
Відповідно до ч. 6 ст. 86 Закону № 1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів.
Суд зазначає, що довідкою Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону від 04.02.2025 № 15-51ВИХ-25, підтверджено те, що посада “Начальник відділу роботи з кадрами військової прокуратури об`єднаних сил” з 08.02.2020 по 10.09.2020 відносилась до “посади прокурора”.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 18 червня 2025 року у справі № 200/4703/24 зазначив, що ОСОБА_1 має достатній обсяг вислуги років, що свідчить про помилковість висновку органу Пенсійного фонду щодо відсутності у позивача права на призначення пенсії за Законом № 1697-VII.
Відтак позивач відповідає встановленим умовам для призначення йому пенсії на підставі ст. 86 Закону України “Про прокуратуру”.
Отже, відмова ГУ ПФУ в призначенні позивачу пенсії з підстав відсутності на день звернення достатньої вислуги є безпідставним.
Відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 44 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 64 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено, що Виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі – Порядок № 22-1), передбачено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема: повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку.
Як встановлено судом позивач подавав довідки від 04.10.2022 № 14-134вих-22 про складові заробітної плати/грошового забезпечення позивача (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) станом на 04.10.2022 і від 04.10.2022 № 14-134вих-22 про складові заробітної плати/грошового забезпечення позивача за період з вересня 2015 року по серпень 2020 року, в якій наведені відомості про застосування коефіцієнтів загального підвищення посадового окладу, зокрема в серпні 2020 року 6,39.
Позивач подав довідку про заробітну плату за час, коли він проходив військову службу, що також підтверджується його військовим квитком серія НОМЕР_4 (дата виключення зі списків особового складу 10.09.2020).
У наступному позивач зайняв аналогічну посаду в іншому органі прокуратурі.
Проте позивач звернувся за призначенням пенсії 3 травня 2024 року.
Відтак, відповідно до ч. 2 ст. 86 Закону № 1697-VII пенсія має визначатися в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії, тобто до квітня 2024 року включно.
Згідно з ч. 3 ст. 86 Закону № 1697-VII розмір виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією. Проте це не розповсюджується на такі складові заробітної плати як посадовий оклад і надбавка за вислугу років.
Щодо посилання позивача на те, що питання довідки про заробітну плату не було підставою для відмови в призначенні пенсії (уперше) суд зазначає, що безпосередньо сам позивач звернувся із новим позовом до суду (у цій справі), а не в порядку передбаченому ст. 381-1 – 383 КАС України (судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах) у межах справи № 200/4703/24.
У суду відсутні підстави вважати, що відповідач під час повторного розгляду заяви позивача був обмежений в дослідженні питання про наявність підстав для призначення йому пенсії.
Водночас суд вважає, що неподання позивачем безпосередньо до територіального органу Пенсійного фонду України для призначення пенсії довідки про місячну (чинну) заробітну плату, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії, не зумовлює настання для нього негативного наслідку у вигляді відмови в призначенні пенсії, оскільки пенсійний орган не позбавлений можливості вчинити активні дії щодо отримання від компетентного органу додаткових документів та/або повідомити заявника про необхідність їх надання з метою належного захисту його прав на пенсійне забезпечення.
З огляду на викладене, суд вважає, що ГУ ПФУ безпідставно відмовило позивачу в призначенні пенсії, а тому оскаржуване рішення є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.
Водночас позовні вимоги в частині зобов`язання вчинити певні дії підлягають задоволенню частково шляхом зобов`язання повторно розглянути заяву позивача від 03.05.2024 про призначення пенсії за вислугу років згідно зі статтею 86 Закону №1697-VII, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні щодо наявності у позивача на день звернення достатньої вислуги років для призначення пенсії відповідно до вказаного Закону і необхідності вчинення відповідачем активних дій щодо отримання інформації про заробітну плату позивача.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову. 
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року у справі № 200/1843/25 - залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року у справі № 200/1843/25 - залишити без змін. 
Повне судове рішення складено 05 березня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.Д. Компанієць

І.В. Сіваченко