запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/599/26	Головуючий у 1-й інстанції Тучков С.С.	
Єдиний унікальний №333/11536/25	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ч.1 ст.130 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2026 року    м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Шубіна О.П., діючого в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_1 на постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17 лютого 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 07.11.2025 року о 23 год. 21 хв. по вул.Культурна, 215В у м.Запоріжжі, водій  ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.  
ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто судовий збір.
В апеляційній скарзі з доповненнями ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Свої вимоги мотивував тим, що зупинка співробітниками поліції транспортного засобу, яким він керував була неправомірна, без наявності жодних законних підстав, передбачених ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».
Жодних ознак алкогольного сп`яніння у нього не було виявлено та не повідомлено йому.
Використання приладу «Drager Alcotest 6810» під час проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння було неправомірним. 
Заслухавши захисника Шубіна О.П., який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями та не заперечував проти її розгляду без участі  ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга з доповненнями не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення в повному обсязі підтверджена даними, що містяться 
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №506565 від 07.11.2025 року, підписаному особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до якого водій ОСОБА_1 у зазначений час керував автомобілем «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1  у стані алкогольного сп`яніння; 
- в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6810, за результатом якого встановлено позитивний результат з показником 0,54 ‰ алкоголю і з яким ОСОБА_1 погодився;
- у роздруківці результатів приладу "Alcotest Drager 6810", з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6810», а результат тестування склав 0,54 ‰ алкоголю, (тест №1846), з результатом ОСОБА_1 погодився, підписавши його;
відеозаписом правопорушення.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом перед його зупинкою патрульним поліцейським не оспорюються.
Як вбачається з матеріалів відеофіксації правопорушення, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1  був зупинений працівниками патрульної поліції. Працівниками патрульної поліції під час спілкування з ОСОБА_1 у останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, названо їх та запропоновано водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодився.
Перед початком огляду ОСОБА_1 було роз`яснено порядок його проведення, надано на огляд цілісності упакування тестувальну трубку, проведено контрольний забір повітря, а надалі безпосередньо тестування ОСОБА_1 з результатом 0,54 ‰ алкоголю, що зафіксовано протоколом тесту №1846.
ОСОБА_1 також зазначив про вживання ним сьогодні після обіду алкоголю. 
Пройшовши такий огляд на місці зупинки і встановивши факт перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 погодився з його результатами та відмовився від пропозиції поліцейського пройти огляд ще в закладі охорони здоров`я.
Патрульним поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 його права.
Також на відео зафіксовано момент ознайомлення та підписання ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.
У апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце.
Відеозапис події містить достовірні дані про вчинення водієм ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення та має істотне значення для правильного вирішення даної справи.
На зазначеному відеозаписові об`єктивно за допомогою технічного засобу відеозапису зафіксовано обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу і події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винності ОСОБА_1 у його вчиненні. Разом із тим, зафіксовані на відеозаписові події ніким у встановленому законом порядку не спростовано.
Відтак, відеозапис є належним та допустимим у розумінні ст.251 КУпАП, узгоджується з іншими наявними доказами.
До заперечень апеляційної скарги, в яких йдеться про порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд ставиться критично, враховуючи наступне. 
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння. 
Відповідно до п.2 розділу Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Як вбачається з матеріалів справи, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди  ОСОБА_1  проведено патрульним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу внаслідок виявлення у водія передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак такого сп`яніння.
Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження  ОСОБА_1  огляду на стан сп`яніння, патрульними поліцейськими викладено у протоколі про адміністративне правопорушення та в доданих до нього матеріалах. 
Апеляційний суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника щодо неправомірного використання «Alcotest Drager 6810» під час проведення оглядів на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає їх безпідставними з огляду на наступне. 
Наказом Держлікслужби № 1529 від 29.12.2014 року затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, де в п.43 вказано газоаналізатори "Drager Alcotest", реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений, номер свідоцтва про державну реєстрацію 14455/2014. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.
Згідно з п.13 наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13.10.2016 року міжповірочний інтервал законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки для категорії "вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується" становить 1 рік.
Усім вказаним вимогам "Alcotest Drager 6810" відповідає, останнє калібрування зазначений спеціальний технічний прилад пройшов 26.08.2025 року, міжповірочний інтервал складає 1 рік.
Апеляційний суд зауважує, що специфіка сервісного обслуговування такого спеціального технічного приладу як "Alcotest Drager" вимагає проведення як калібрування (градуювання), так і повірки. 
Для приладів, що підлягають інтенсивній експлуатації, у тому числі для алкотестерів, калібрування здійснюється з метою налаштування точності приладу, що гарантує успішне проходження подальшої метрологічної повірки, яка у свою чергу підтверджує відповідність роботи приладу встановленим стандартам.
Тобто така процедура, як калібрування дійсно об`єктивно проводиться хронологічно раніше, ніж повірка, або щонайменше співпадає з днем її проведення. При цьому вищевказані вимоги щодо періодичності проведення обох процедур під час експлуатації спеціального технічного приладу "Alcotest Drager 6810" в ході огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 дотримано, що у свою чергу підтверджує коректність отриманих результатів вимірювання. А протилежні аргументи апелянта спростовуються з огляду на вищенаведені обставини.
Що стосується заперечення ОСОБА_1 проти відсутності у працівників патрульної поліції законних підстав зупинки транспортного засобу під його керуванням, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Питання поважності чи неповажності причини зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду у справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.
Клопотання сторони захисту про застосування аналогії закону зокрема ст.69 КК України, внаслідок чого не призначати ОСОБА_1 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Аналіз наведених норм закону дає підстави дійти висновку що, норми КК до сфери національного законодавства про адміністративні правопорушення у розумінні ст.2 КУпАП не віднесено, а тому під час розгляду справ про адміністративне правопорушення та їх апеляційного перегляду норми кримінального права застосуванню не підлягають.
За змістом частини 1 статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Із аналізу вищевказаної норми закону вбачається, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною та передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу, поєднаного із позбавлення права керування транспортними засобами.
Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою районним судом постановою, проте висновків суду не спростовують.
Таким чином, зазначені у протоколі відомості повно та всебічно досліджено судом першої інстанції у сукупності з іншими доказами. Апеляційний суд дійшов висновку, що заперечення апелянта про наявні порушення під час його складення не знайшли свого підтвердження.
У зв`язку з наведеним, у суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено. 
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17 лютого 2026 року в цій справі відносно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 333/11536/25