МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2026 р.  	№ 400/13409/25 	
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, відповідно до процедури передбаченої ст.263 КАС України, адміністративну справу,
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	
до 	Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008 	
про	визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,	
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: 1) визнати противоправними дії Головного управлiння Пенсiйного фонду України в Миколаївськiй областi щодо обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 з 15.06.2025 (в межах 6- місячного строку звернення до адміністративного суду ) пенсію за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки та виплатити різницю між виплаченою пенсією та перерахованою.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує на те, що з 26.01.2017 року отримував пенсію відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". З 13.07.2023 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", однак відповідач обчислив пенсію за віком, застосувавши норми ч.3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як перехід з одного виду пенсії на інший, застосувавши показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки. На переконання позивача, зазначене призвело до порушення його прав, оскільки при призначенні пенсії за віком відповідач повинен був керуватися ч. 2 ст. 40 Закону №1058 iз застосуванням показника середньої заробiтної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено cтpaxoвi внески за 2020-2022 роки. З цього приводу, 10.11.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії, на що отримав відмову. 
Відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. В письмовому відзиві зазначив про правомірність переведення позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, спираючись на те, що переведення з одного виду пенсії на інший є зміною виду пенсії. При цьому, пенсійне законодавство не містить застереження щодо переведення з одного на інший вид пенсії лише в межах одного закону. Оскільки право на призначення пенсії вже було реалізоване позивачем , то відсутні підстави для повторного призначення одного і того ж виду пенсії, в межах одного і того ж закону із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2020-2022 роки.
Суд розглянув справу 16.02.2026 в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, відповідно до вимог ст. 263 КАС України.
Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26.01.2017 року отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII (далі - Закон №1788).
В подальшому, після досягнення 60-річного віку, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.
З 13.07.2023 на підставі заяви позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058.
При цьому, пенсію позивачу обчислено відповідачем, з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки.
10.11.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку її пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки.
Листом від 23.11.2025 №22631-21303/С-02/8-1400/25 відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку, посилаючись на відсутність на те підстав.
На переконання позивача, при призначенні йому пенсії за віком відповідач повинен був керуватися ч. 2 ст. 40 Закону №1058 iз застосуванням показника середньої заробiтної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено cтpaxoвi внески за 2020-2022 роки. 

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Закон №1058-IV) переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Отже, ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV визначає порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Тому, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії за Законом № 1058-IV має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-IV.
Відповідно до абз. 4 ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV (в редакції станом на 11.10.2013) заробітна плата для обчислення пенсії визначається з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачу була призначена пенсія відповідно до Закону № 1788, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії в порівнянні з Законом № 1058-IV.
Оскільки позивачу 13.07.2023 року вперше призначено пенсію відповідно до Закону № 1058-IV, підстави для застосування ч.3 ст. 45 Закону № 1058-IV до спірних правовідносин у відповідача відсутні.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.07.2018 у справі № 520/6808/17, від 12.06.2020 у справі № 400/293/19.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Повноважень суду для відходу від правових висновків Верховного Суду діючий КАС України та Закон України «Про судоустрій і статус суддів» не містить.
За частиною ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. 
Оскільки позивач вперше звернувся за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідач повинен був застосувати при обчисленні розміру пенсії показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки (за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії).
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.
Позов задовольнити у повному обсязі.
При цьому, задовольняючи позовні вимоги повністю, суд використовуючи повноваження передбачені ч.2 ст.9 КАС України, самостійно визначає формулювання резолютивної частини судового рішення, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.
Сума сплаченого позивачкою судового збору в розмірі 968,96 грн підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 257-262, 263 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008 13844159) задовольнити повністю. 
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати України, з якої сплачено страхові внески, за 2020-2022 роки.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул.Морехідна, 1, Миколаїв, 54020, код ЄДРПОУ 13844159) провести перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у відповідності до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки, починаючи з 13.06.2025 року, та здійснити відповідні виплати, з урахуванням раніше виплачених сум.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім грн дев`яносто шість коп) гривень.
5. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко   
Рішення складено в повному обсязі 16.02.2026