18.03.26
22-ц/812/629/26
Провадження № 22-ц/812/629/26 Суддя першої інстанції Єгорова Н.І.
Доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А
Іменем України

17 березня 2026 року м. Миколаїв Справа № 475/1063/25
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого – Царюк Л.М.,
суддів – Базовкіної Т.М., Тищук Н.О.,
при секретарі судового засідання – Лівшенку О.С.,
без участі учасників справи, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 25 грудня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Єгорової Н.І., в залі судового засідання в с-ще Доманівка, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
Позов обґрунтовано тим, що рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 20 березня 2013 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 лютого 2013 року до досягнення дитиною повноліття.
На підставі зазначеного рішення суду видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (виконавче провадження № 37542541), та на підставі якого з позивача ОСОБА_1 здійснюються відповідні утримання.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у цивільному шлюбі між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народилася дочка - ОСОБА_5 . Утримання доньки позивач здійснює за усною домовленістю із матір`ю дитини ОСОБА_4 , шляхом здійснення грошових переказів на обговорену банківську картку.
27 листопада 2021 року ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_6 . Від вказаного шлюбу має неповнолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дружина позивача не працює, так як перебуває в декретній відпустці. Доходи позивача є незначними, він з сім`єю проживає в орендованому житлі, сплачує аліменти та утримує дітей.
На даний час з позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_8 в розмірі 50% усіх видів його доходів, з урахування заборгованості. 
Отже, на теперішній час змінився сімейний стан позивача.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив суд зменшити розмір стягнутих з нього аліментів на сина ОСОБА_8 до 1/6 частки.
Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 25 грудня 2025 року позов задоволено частково.
Зменшено розмір аліментів, стягнутих рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 20 березня 2013 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частки до 1/5 частки з усіх видів доходів.
Ухвалено стягувати, щомісячно, з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_10 , на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/5 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття .
Припинено стягнення за виконавчим листом від 20 березня 2013 року № 475/284/13-ц, виданим Доманівським районним судом Миколаївської області на підставі рішення від 20 березня 2013 року у цивільній справі № 475/284/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 лютого 2013 року до досягнення дитиною повноліття. 
Рішення суду мотивовано тим, що після стягнення аліментів рішенням суду на сина ОСОБА_8 , у позивача змінився сімейний стан та народилося ще двоє дітей.
Не зважаючи на те, що діти син ОСОБА_8 , донька ОСОБА_11 проживають окремо, а донька ОСОБА_12 проживає біля батька, на думку суду всі діти мають однакову частку в їх матеріальному утриманні. 
Враховуючи, що позивач на даний час має постійний дохід, однак проживає в орендованій квартирі на платних умовах, сплачує заборгованість по аліментам, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а відповідачка є особою з інвалідністю і отримує мінімальний розмір пенсії по інвалідності, суд вважає, що зміна сімейного стану позивача дає підстави для зменшення розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_8 , але до 1/5 частки з усіх доходів позивача, що буде відповідати інтересам усіх трьох дітей.
Не погодившись з рішення суду в частині зміненого розміру стягнутих аліментів ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду змінити в оскаржуваній частині, та зменшити розмір стягнутих з нього аліментів на сина ОСОБА_8 до 1/6 частки.
Апеляційна скарга мотивована тим, що жодного обґрунтування зменшення аліментів саме у такому розмірі судом в своєму рішенні не зазначено, відсутня будь-яка мотивація чому саме такий розмір визначено судом. Вказане суперечить висновкам суду, викладеним у своєму рішенні про те, що «на думку суду всі діти мають однакову частку в їх матеріальному утриманні».
Мотивуючи розмір аліментів у вигляді 1/6 частки від доходу ОСОБА_1 , позивач посилався на норму частини 5 статті 183 Сімейного кодексу України, якою встановлено розмір аліментів, який визначається у частці від доходу, на трьох і більше дітей у вигляді половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. 
На цю же норму закону робить посилання і суд першої інстанції у своєму рішенні, однак судом невірно застосовано вказану норму матеріального права.
Або судом першої інстанції допущено арифметичну помилку в розрахунках розміру часток від доходу позивача на утримання ОСОБА_3 , або судом із порушенням норм матеріального права прийнято необґрунтоване та немотивоване рішення.
Не надано належної оцінки судом і довідці про доходи позивача, який є військовослужбовцем та перебуває на службі у зоні активних бойових дій, з якої вбачається, що 1/6 частка від його доходу складатиме близько 7 000 грн – 8 000 грн, що значно більше ніж мінімальний розмір аліментів, встановлений законом – 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому жодним чином не буде обмежувати права ОСОБА_3 на передбачену законом частку від доходу позивача. 
На вказане позивачем зверталася увага у відповіді на відзив на позовну заяву, однак судом не було враховано та надано належної оцінки цьому доказу та відповідної мотивації в обґрунтування прийнятого рішення в цій частині.
Від відповідачки, в інтересах якої діяв її представник – ОСОБА_13 , надійшов відзив на апеляційну скаргу.
У своєму відзиві відповідачка зазначала, що позивачем не надано жодних доказів того, що він несе матеріальні витрати щодо утримання своїх дітей та дружини.
Сплата заборгованості по аліментах не може впливати на саму суму призначених аліментів на утримання сина ОСОБА_8 та не може бути підставою для зменшення їх розміру, оскільки це є результатом неналежного виконання позивачем своїх батьківських обов`язків.
Відповідачка просила суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомили. З огляду на приписи частини 2 статті 372 ЦПК України, апеляційний суд розглянув справу без участі учасників справи.
За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача,  перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є батьком дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 . 
Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 20 березня 2013 року у цивільній справі № 475/284/13-ц за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 лютого 2013 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі зазначеного рішення суду видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що свідчать наявні в матеріалах справи матеріали виконавчого провадження № 37542541.
Перебуваючи у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 , у них народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
27 листопада 2021 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_14 , від шлюбних стосунків у них народилася донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На даний час позивач матеріально забезпечує трьох неповнолітніх дітей. На утримання сина ОСОБА_8 , 2012 року народження сплачує аліменти за рішенням суду в розмірі 1/4 частки всіх доходів.
На утримання доньки ОСОБА_11 , 2014 року народження позивач добровільно надає кошти в обумовленому з матір`ю дитини розмірі.
Матеріальне забезпечення доньки ОСОБА_15 , 2025 року народження позивач здійснює шляхом проживання однією сім`єю з ОСОБА_6 , та вихованням дитини в даній родині. У зв`язку з народженням доньки, дружина позивача на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому не працює.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд при вирішенні апеляційної скарги, та застосовані норми права.
У частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина 3 статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22, від 10 жовтня 2023 року у справі № № 682/2454/22.
За приписами частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки після ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів у нього у цивільному шлюбі народилася дочка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та він 27 листопада 2021 року уклав шлюб, у якому народилася ще одна дочка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , догляд за якою здійснює його дружина. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи позов ОСОБА_1 , правильно застосував положення статті 192 СК України, та дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів.
Між тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню правильно зазначив, що всі діти повинні мати однакову частку в їх матеріальному утриманні, тобто по 1/6 частки, проте визначив розмір частки на утримання сина ОСОБА_8 у розмірі 1/5 частки, що є за розміром більшою порівняно з іншими двома дітьми. При цьому посилання суду першої інстанції на наявність у відповідачки ІІІ групи інвалідності, не може розцінюватися як обставина, що є підставою для зменшення частки аліментів на інших дітей позивача. 
За такого доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (пункт 4 частина 1 статті 376 ЦПК України). 
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру частки аліментів ухвалено без належного застосування норм матеріального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині розміру аліментів необхідно змінити, зменшивши розмір аліментів, стягнутих рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 20 березня 2013 року на утримання сина ОСОБА_3 з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів доходів.
Керуючись статтями 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 25 грудня 2025 року в частині розміру аліментів змінити.
Зменшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 20 березня 2013 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів доходів.
Стягнути з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Н.О. Тищук
Повне судове рішення складено 18 березня 2026 року.