ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/19770/20 Суддя (судді) першої інстанції: Григоров Д.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.
суддів: Беспалова О.О., Вівдиченко Т.Р.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-фінансова компанія ПАРТНЕР ЛТД" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправними дій, 

В С Т А Н О В И В:
У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-фінансова компанія ПАРТНЕР ЛТД" звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві щодо прийняття податкових повідомлень-рішень №007070504 від 03.03.2020 р.;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №007070504 від 03.03.2020 р. видане ГУ ДПС у м. Києві на підставі акту перевірки №109/26-15-05-04-04/40107910 від 29 січня 2020 р. про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Будівельно-фінансова компанія ПАРТНЕР ЛТД".
В обґрунтування позову зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є незаконним та необґрунтованим. Позивач вказує, що у контролюючого органу були відсутні передбачені законодавством України підстави для проведення документальної позапланової виїзної перевірки, за наслідками якої було ухвалено спірне податкове повідомлення-рішення, а також зазначав, що ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРТНЕР ЛТД» було виконано всі необхідні умови, передбачені Податковим кодексом України, які надають йому правові підстави для відображення сум у бухгалтерському та податковому обліку. Таким чином, в діях позивача не має порушень Податкового кодексу України.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №007070504 від 03.03.2020р. видане ГУ ДПС у м. Києві на підставі акту перевірки №109/26-15-05-04-04/40107910 від 29 січня 2020р. про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Будівельно-фінансова компанія ПАРТНЕР ЛТД". В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-фінансова компанія ПАРТНЕР ЛТД" судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 7 294,60 грн. Решту витрат залишено за позивачем.
Позиція суду мотивована тим, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 березня 2021 року у справі № 640/5697/20, що набрало законної сили 15 вересня 2021 року, визнано протиправним наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 16 лютого 2020 року №410 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Будівельно-фінансова компанія Партнер ЛТД» (код 40107910)», визнано протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-фінансова компанія Партнер ЛТД» на підставі зазначеного наказу.
Оскаржуване в цій справі податкове повідомлення-рішення було прийнято на підставі акту від 29 січня 2020 року №109/26-15-05-04-04/40107910, а перевірку призначено згідно наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 16 лютого 2020 року № 410.
Податкові повідомлення-рішення, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій прийняті за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягають скасуванню.
Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення.
Що стосується позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Державної податкової служби у м. Києві щодо прийняття податкового повідомлення -рішення №007070504 від 03 березня 2020 року, суд зазначив, що позовна заява не конкретизувала зміст та суть дій, які незаконно вчинив, на думку позивача, контролюючий орган при прийнятті оскаржуваного рішення. На переконання суду ці дії є відмінними за змістом від дій з приводу безпосереднього проведення податкової перевірки, та полягають, зокрема, в оформленні податкового повідомлення-рішення, його надісланні платнику податків. Судом в ході розгляду справи не встановлено порушень в цій частині з боку контролюючого органу. При цьому, дії, які стосувались безпосередньо проведення податкової перевірки вже визнано в судовому порядку незаконними. З урахуванням наведених міркувань суд вважав зазначені позовні вимоги необґрунтованими і не вбачав підстав для їх задоволення.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Позивачем не подано відзив на апеляційну скаргу.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до фактичних обставин справи, Головним управлінням ДПС у м. Києві з посиланням на п.п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, п. 73.3 ст. 73 Податкового Кодексу України було направлено на адресу ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРТНЕР ЛТД» письмовий запит від 28.11.2018 № 112122/10/26-15-14-04-05-12 про надання пояснень та їх документальних підтверджень.
Позивачем було надано відповідь від 10.01.2019 № 10/01-19 (вх. ГУ ДПС у м. Києві від 14.01.2019 № 7629/10) та документи по взаємовідносинах з ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» (код 41163865) за період з 01.04.2018р. по 30.06.2018р.
Контролюючим органом, з посиланням на підпункт 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України було видано наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 16.01.2020 № 410 та на його підставі проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТОВ «БУДІВЕЛЬНО - ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРТНЕР ЛТД (код 40107910) при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «СПЕЦ АЛЬЯНС ГРУП» (код 41163865) за квітень, травень, червень 2018 року показників декларацій з податку на додану вартість.
За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт від 29.01.2020р. №109/26-15-05-04-04/40107910, згідно висновків якого встановлено наступні порушення:
- п.44.1 ст.44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198,6 ст,198. п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету за квітень, травень, червень 2018 року на суму 648 416 грн, в т.ч. по періодах: за квітень 2018 року у сумі 103 304 грн, за травень 2018 року у сумі 215 574 грн, за червень 2018 року у сумі 329 538 грн.
За наслідками розгляду акту перевірки ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.03.2020 р. №0007070504 про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість на суму 972 624 грн, за основним платежем - 648 416 грн, за штрафними санкціями 324 208 грн.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, контролюючий орган виходив з того, що перевіркою повноти визначення податкового кредиту ТОВ «БУДІВЕЛЬНО- ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРТНЕР ЛТД» по операціях з ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» (код 41163865) за квітень-червень 2018 року встановлено завищення податкового кредиту на суму 648 416 грн, в т.ч. по періодах: за квітень 2018 року у сумі 103 304 грн, за травень 2018 року у сумі 215 574 грн, за червень 2018 року у сумі 329 538 грн, оскільки ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРТНЕР ЛТД» документально оформлювало придбання у ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» послуги, а саме: комплекс підрядних, будівельно- монтажних робіт з улаштування цементно-піщаних стяжок об`єктів м. Києва.
При цьому контролюючий орган вважав, що з боку ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРТНЕР ЛТД» встановлено декларування операцій по ланцюгу взаємовідносин за відсутністю факту їх реального здійснення, оскільки відсутнє джерело походження (введення в обіг при первинному продажі від контрагента ТОВ «СПЕЦ-АЛБЯНС ГРУП» ідентифікованих послуг, на які ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРТНЕР ЛТД» від контрагента ТОВ «СПЕЦ-АЛБЯНС ГРУП» декларувало податковий кредит, та які вплинули на задекларовані ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПАРТНЕР ЛТД» показники звітності з податку на додану вартість за перевіряємий період.
Зокрема, відповідач висновував, що у ТОВ «СПЕЦ-АЛБЯНС ГРУП» протягом періоду діяльності відсутня витратна частина на оренду офісних та складських приміщень, оплату комунальних послуг, оплату послуг телефонного зв`язку, оплату послуг за користування в мережі Інтернет, оплату логістичних послуг, прибирання та інші витрати, необхідні для ведення фінансово-господарської діяльності підприємства, характерні для реального сектору економіки. У ТОВ «СПЕЦ-АЛБЯНС ГРУП» відсутні транспортні засоби, складські приміщення, що необхідні для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства, та інших основних фондів, в тому числі орендованих. Також, на товаристві відсутні трудові ресурси для здійснення господарської діяльності в задекларованих обсягах у квітні, травні, червні 2018 року, що свідчить про формування схемного кредиту для третіх осіб.
Крім того, Головним управлінням ДФС у м. Києві від СУФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДПС у м. Києві отримано протокол допиту гр. ОСОБА_1 про непричетність до створення та ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «С`ПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» (код 41163865).
Не погоджуючись з таким рішенням податкового органу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-фінансова компанія ПАРТНЕР ЛТД" звернулось до суду з цим позовом.
Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пункту 14.1.36 статті 14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, надання послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків обов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
За приписами підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 996-XIV).
Відповідно до статті 1 цього Закону (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно із частиною першою статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до підпункту 14.1.164 пункту 14.1 статті 14 ПК України, план-графік документальних виїзних перевірок це перелік платників податків, що підлягають плановій перевірці контролюючими органами у відповідний період календарного року.
Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Верховний Суд у справі № 826/17123/18 також наголосив, що оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень платник податків може посилатись на порушення порядку проведення такої перевірки, яким судами, поряд із встановленими в ході перевірки порушеннями податкового та/або іншого законодавства, має бути надана правова оцінка.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 березня 2021 року у справі № 640/5697/20 визнано протиправним наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 16 січня 2020 року №410 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Будівельно-фінансова компанія Партнер ЛТД» (код 40107910)»; визнано протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-фінансова компанія Партнер ЛТД» на підставі зазначеного наказу.
Суд вказав, що відповідачем (суб`єктом владних повноважень) не було доведено обставину, з якою пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України пов`язує виникнення у контролюючого органу підстави для призначення документальної позапланової перевірки платника (а саме, в даному випадку - надання контролюючим органом оцінки змісту поданих ТОВ «БФК Партнер ЛТД» у відповідь на письмовий запит від 28.11.2018 пояснень та копій документів та, відповідно встановлення контролюючим органом обставини їх недостатності), відтак суд дійшов до висновку про відсутність у матеріалах справи належних документальних доказів дотримання ГУ ДПС у м. Києві вимог ПК України при прийнятті 16 січня 2020 року рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Будівельно-фінансова компанія Партнер ЛТД».
Як наслідок суд погодився з доводами позивача про протиправність наказу ГУ ДПС у м. Києві від 16 січня 2020 року №410 та вважав за доцільне визнати таке рішення суб`єкта владних повноважень протиправним.
Стосовно позовної вимоги про скасування наказу від 16 січня 2020 року №410 суд не вбачав необхідності у цьому, оскільки на день звернення Товариства з цим позовом до суду Наказ (як індивідуально-правовий акт) вже був реалізований. Наведене засвідчується обставиною складання акту перевірки від 29 січня 2020 року №109/26-15-05-04-04/40107910. Суд встановив обставину прийняття ГУ ДПС у м. Києві 03 лютого 2020 року на підставі вказаного акту перевірки податкового повідомлення-рішення №0007070504.
З приводу іншої позовної вимоги про визнання протиправними дій ГУ ДПС у м. Києві щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, за результатами якої складено акт перевірки від 29 січня 2020 року №109/26-15-05-04-04/40107910, суд вважав, що дана вимога також підлягає задоволенню. Оскільки судом було констатовано про протиправність наказу від 16 січня 2020 року №410 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, то дії контролюючого органу по проведенню перевірки на підставі цього ж Наказу не можуть вважатися законними.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 березня 2021 року у справі № 640/5697/20 набрало законної сили 10 червня 2021 року.
Відповідно до положень ч. 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17 вказала, що підставами для скасування рішень, прийнятих за наслідками перевірки, є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом та відповідає доктрині під умовною назвою «плоди отруйного дерева», сформульованій Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж. Докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до несправедливості процесу в цілому, незалежно від їх доказової сили.
Згідно з постановою Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року у справі №520/8836/18, невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом; податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.
Таким чином, податкове повідомлення-рішення №007070504 від 03 березня 2020 року, видане ГУ ДПС у м. Києві на підставі акту перевірки №109/26-15-05-04-04/40107910 від 29 січня 2020 року про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Будівельно-фінансова компанія ПАРТНЕР ЛТД" є неправомірним, адже воно прийняте та вчинене на підставі недійсного розпорядчого акта, що скасований судовим рішенням у справі № 640/5697/20.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Усупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин і не довів правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 195, 243, 250, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

Т.Р. Вівдиченко