ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2026 року м.Чернігів Справа № 620/1701/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді - Клопота С.Л., 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та бездіяільність, зобов`язання вчинити певні дії, 

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 та просить наступне.
1. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у не застосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704) та пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови № 704 при обчисленні в період з 12.01.2022 року по 31.07.2022 року включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме не визначення розміру мого посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 вказаної постанови.
2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 провести мені перерахунок грошового забезпечення та здійснити доплату за період з 12.01.2022 року по 31.07.2022 року включно належні, з урахуванням проведених раніше виплат, суми грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік обчислені із розмірів посадового окладу на місяць та окладу за військовим званням на місяць, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови № 704 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого законом на 1 січня календарного року на: 01.01.2022 на відповідні тарифні коефіцієнти, з урахуванням проведених раніше виплат, суми грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу на місяць та окладу за військовим званням на місяць, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови № 704 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) на відповідні тарифні коефіцієнти та з урахуванням раніше виплачених сум.
3. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати мені індексації грошового забезпечення за період з 12.01.2022 року по 31.07.2022 року відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.
4. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати й виплатити мені щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4085,33 грн. щомісячно за період з 12.01.2022 року по 31.07.2022 року включно відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням січня 2008 року, як базового місяця проведення індексації
Ухвалою судді від 09.03.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.
Представник відповідача у встановлений ухвалою суду строк подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову має бути відмовлено, враховуючи таке. 
З поданих суду доказів убачається, що позивач проходив військову службу у спірний період у військовій частині НОМЕР_1 , яка входила до складу військової частини НОМЕР_2 , тобто видача наказів щодо зарахування та виключення військовослужбовців зі списків особового складу належить до компетенції командира військової частини.
Згідно телеграми ТВО помічника командувача Сухопутних військ Збройних сил України - начальника фінансово-економічного управління № 166/14/1/733 від 23.03.2018 військова частина НОМЕР_2 , НОМЕР_1 зараховані на фінансове забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 ).
Втім, відповідно до розпорядження Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 26.07.2022 №248/3356 з 1 серпня 2022 року в/ч НОМЕР_2 , в/ч НОМЕР_1 виключені з фінансового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 та зараховані на фінансове забезпечення до ІНФОРМАЦІЯ_5 з 01.08.2022.
Грошове забезпечення, індексація грошового забезпечення військовослужбовцям виплачується щомісяця у поточному місяці за минулий (зазвичай до 20 числа) в межах коштів, передбачених кошторисом, тобто в серпні з 01.08.2022 (місяць в якому виключено з фінансового забезпечення) в/ч НОМЕР_2 нараховувала та виплачувала грошове забезпечення підлеглим військовослужбовця за липень місяць (07.2022).
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений наказом Міністра оброни України від 26.06.2018 №260 (далі - Порядок №260).
Пунктом 3 розділу І Порядку №260 визначено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Наказом Міністерства оборони України від 22.04.2021 №104 затверджено «Правила організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту» (далі - Наказ №104).
Розділом І пунктом 1.1 Наказу №104 визначено, що ці правила визначають механізм фінансового забезпечення військових частин, кораблів, військових навчальних закладів, військових комісаріатів (ТЦК та СП), установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, що утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України.
Забезпечувальний фінансовий орган - фінансовий орган головного розпорядника коштів або розпорядника коштів другого рівня, до мережі якого належать розпорядники коштів третього рівня.
Фінансове господарство військової частини - сукупність процесів щодо управління фінансовими ресурсами, які є в розпорядженні військової частини, з метою виконання покладених на неї завдань. (пункт 1.2 Наказу №104)
Військова частина, не включена до мережі розпорядників бюджетних коштів, зараховується на фінансове забезпечення до військової частини - розпорядника коштів третього рівня на підставі відповідних директив (рішень).
Командир військової частини, зарахованої на фінансове забезпечення до військової частини - розпорядника коштів третього рівня, організовує своєчасне оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини (п. 1.5 наказу №104).
Пунктом 1.8 Наказу №104 визначено обов`язки командира військової частини щодо організації фінансового господарства військової частини, зокрема:
Командир військової частини керує фінансово-господарською діяльністю частини, розпоряджається згідно з законодавством коштами, забезпечує законне, цільове та ефективне їх використання в суворій відповідності із затвердженим кошторисом і зобов`язаннями перед державним бюджетом, несе відповідальність за організацію фінансового забезпечення військової частини, стан фінансового господарства і забезпечення збереження готівки, організовує бухгалтерський облік активів і зобов`язань, доходів і видатків.
Командир військової частини зобов`язаний, забезпечувати виплату грошового забезпечення та заробітної плати особовому складу в установленні законодавством терміни.
Також, пунктом 1.9 Наказу №104 визначено обов`язки начальника штабу, заступників (помічників) командира військової частини і начальників служб, зокрема начальник штабу військової частини чи інша посадова особа, яка очолює підрозділ з обліку особового складу, забезпечує:
Підготовку проектів наказів командира військової частини щодо встановлення посадових окладів військовослужбовцям, тарифних ставок (розрядів) працівникам ЗСУ, оголошення вислуги років особовому складу, встановлення та виплату доплат, надбавок, винагород, одноразових видів грошового забезпечення та заробітної плати, преміювання військовослужбовців, працівників ЗСУ.
Своєчасне доведення в установленому порядку начальнику фінансового органу необхідних для розрахунків грошового забезпечення і заробітної плати даних про чисельність особового складу і проходження ним служби, завірених витягів наказів про прибуття і вибуття, переміщення прийом та звільнення військовослужбовців, а також організовує перевірку відповідності розрахунково-платіжних відомостей на видачу грошового забезпечення та заробітної плати обліковим даним і штату військової частини.
За правильність і своєчасність передачі штабом військової частини фінансовому органу довідок, витягів із наказів командира військової частини та інших документів, перевірку відповідності розрахунково-платіжних відомостей обліковому складу і штату військової частини начальник штабу чи інша посадова особа, яка очолює облік особового складу, несе відповідальність у встановленому законодавством порядку.
Отже, обов`язок щодо нарахування військовослужбовцю грошового забезпечення, в тому числі у випадку перебування військової частини на фінансовому забезпеченні в іншій військовій частині, покладені на командира військової частини, у штаті якої військовослужбовець проходить військову службу. Грошове забезпечення, заробітна плата та інші виплати особовому складу виплачується за місцем штатної служби. 
Кошти на здійснення відповідних виплат надаються розпорядником на підставі відповідних наказів, заявок, кошторисів, розрахунків тощо, що надаються військовою частиною, яка перебуває на фінансовому забезпеченні такого розпорядника коштів.
Так, сам позивач зазначає що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , а отже видача наказів про виплати, преміювання, підготовка кошторисів на виплату грошового забезпечення особовому складу належить до компетенції командира військової частини та відповідних посадових осіб, де Позивач проходив військову службу (в/ч НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ).
Враховуючи наведені факти слід дійти висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_6 не порушував права та інтереси позивача на належне грошове забезпечення.
Відтак, у спірних правовідносинах ІНФОРМАЦІЯ_6 не є особою, відповідальною за правильність обчислення та нарахування Позивачу грошового забезпечення, у тому числі додаткових виплат (допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, та інше), оскільки такими повноваженнями щодо Позивача наділена в/ч НОМЕР_2 , до якої не заявлено позовні вимоги.
При цьому суд зазначає, що необхідно виокремлювати два процеси, а саме нарахування грошового забезпечення та виплату грошового забезпечення.
У стандартних моделях фінансового утримання це виглядає наступним чином:
фінансовим органом військової частини (установи) нараховується грошове забезпечення згідно штатного розпису (складається розрахункова відомість);
розрахункова відомість на виплату грошового забезпечення після перевірки долучається до основної заявки та направляється до забезпечувального фінансового органу (головного розпорядника коштів);
після надходження фінансування відповідно до заявки в термін до 20 числа кожного місяця виплачується грошове забезпечення особовому складу.
У моделі перебування на фінансовому забезпеченні військової частини (установи) це виглядає наступним чином:
фінансовим органом військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 нараховувалось грошове забезпечення згідно штатного розпису (складалась розрахункова відомість);
розрахункова відомість на виплату грошового забезпечення подавалась до ІНФОРМАЦІЯ_4 , який в свою чергу долучав до основної заявки потребу у коштах НОМЕР_1 , ( НОМЕР_2 ) та направляв до забезпечувального фінансового органу (головного розпорядника коштів);
після надходження фінансування відповідно до заявки в термін до 20 числа кожного місяця виплачував грошове забезпечення особовому складу НОМЕР_1 .
Оскільки, процес нарахування та процес виплати мають різну правову природу та є самостійними відмінними один від одного процесами, то, у даному випадку, коли позивач оскаржує процес нарахування грошового забезпечення військовою частиною, не можливо стверджувати, що ІНФОРМАЦІЯ_6 допущено протиправна поведінка виходячи тільки з того, що, за вказаний період, військова частина НОМЕР_1 , ( НОМЕР_2 ) перебувала на фінансовому забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_7 , тому що останній відповідає тільки за виплату, що не оскаржується в даному позові.
На ІНФОРМАЦІЯ_6 , за наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, було покладено лише обов`язок з виплати Позивачу нарахованих коштів військовими частинами НОМЕР_3 , ( НОМЕР_2 ), що виключає можливість стверджувати про вчинення ІНФОРМАЦІЯ_6 вчинялись протиправні дії чи бездіяльність, щодо нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення, у меншому за встановлений законодавством розмірі.
Отже, з урахуванням наведеного, судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 не встановлював ті чи інші види виплат, зокрема посадовий оклад, оклад за військове звання та інші додаткові види виплат позивачу, а відтак не порушував його права на належне грошове забезпечення.
Аналогічного висновку дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд у справі №620/4457/24, а також Чернігівський окружний адміністративний суд у справах №620/4456/24, №620/11897/24, №620/12794/24, 620/9854/25.
Оскільки позовна вимога, щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Порядку №1078, є похідною від попередніх, у її задоволенні також слід відмовити.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для відмови у задоволенні позовних вимог. 
Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій та бездіяільність, зобов`язання вчинити певні дії, – відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 24 квітня 2026 року. 

Суддя Сергій КЛОПОТ