г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/124/26
Номер провадження 2/213/640/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі в головуючого судді Хмельової С.М., 
за участю секретаря судового засідання Ємельянцевої Т.С.,
за відсутності сторін
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії,

В С Т А Н О В И В: 
До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач - Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії.
В обґрунтування позову зазначає, що позивач надає послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 . В період з 01.11.2017 по 16.11.2021 за вказаною адресою були надані послуги на суму 10 391,22 грн. Відповідачка, будучи зареєстрованою за вказаниою адресою, надані житлово-комунальні послуги не оплатила. Позивач просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості, а також нараховані інфляційні втрати, 3% річних на суму боргу та пеню, в загальному розмірі 15 142,12 грн.
У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені судом своєчасно і належним чином.
Представник позивача одночасно з позовом подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. 
Відповідачка про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась судом своєчасно і належним чином, проте повторно не з`явилась в судове засідання, про причини неявки не повідомила, будь-яких клопотань не направила. Відзив на позов до суду не надходив. 
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України.
У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
06 січня 2026 року позов надійшов до суду. 
14 січня 2026року позов залишено без руху.
Ухвалою від 22 січня 2026 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлені такі обставини.
АТ «Криворізька теплоцентраль» є теплопостачальною організацією у розумінні ст.1 Закону України «Про теплопостачання» та постачає теплову енергію населенню м. Кривого Рогу.
Згідно ордеру на житлову площу в гуртожитку №39 від 11.11.2014, виданого на підставі рішення виконкому Інгулецької районної у місті ради від 15.10.2014 №333, ОСОБА_1 надано право на заняття з сім`єю з двох осіб житлової площі в гуртожитку по АДРЕСА_1 . Остання була зареєстрована за вказаною адресою з 04.12.2014 року, що видно із копії її паспорта. Знята з реєстрації 16.11.2021, що видно із довідки позивача по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого для оплати за надані позивачем комунальні послуги.
19.01.2015 відповідачка зверталась до позивача із заявою про списання боргів попередніх наймачів житлового приміщення. 
За адресою: АДРЕСА_1 позивачем регулярно та відповідно до тарифів надавалися комунальні послуги з постачання теплової енергії, що видно із актів подачі та припинення подачі теплоносія. Споживачка оплату за надані послуги належним чином та в повному обсязі не здійснювала, внаслідок чого виникла заборгованість. 
Як видно із наданого позивачем детального розрахунку заборгованості, за період з 01 листопада 2018 року по 16 листопада 2021 року за послугу з постачання теплової енергії нараховано 15 532,23 грн, споживачами сплачено 3 299,39 грн. З урахуванням часткової оплати та проведених перерахунків заборгованість становить 10 391,22 грн. 
У зв`язку з невиконанням споживачем обов`язку по оплаті за отримані комунальні послуги, позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат на заборгованість, що виникла з листопада 2018 року (період розрахунку з січня 2019 року по січень 2022 року та з січня 2024 по грудень 2025 року) у розмірі 3 624,73 грн. Також нараховано 3% річних у розмірі 1088,44 грн. Пеня на заборгованість, що виникла за листопад 2021 року, нарахована за період з 30.12.2023 по 15.12.2025 становить 37,73 грн.
Розмір заборгованості відповідачкою не спростовано.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань з оплати наданих житлово-комунальних послуг.
Як видно з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила), які діяли станом на дату виникнення спірних правовідносин.
Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.629 ЦК, договір є обов`язковим для виконання сторонами, приписами ст.525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов договору не допускається.
Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п.1 ч.3 ст.20 вищевказаного Закону).
Пунктом 18 Правил (що діяли на момент виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.
Згідно з пунктом 21 Правил у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.
Виходячи з п.12, 21 Правил, нарахування оплати за послуги централізованого опалення квартири не залежало від кількості зареєстрованих осіб в квартирі, а визначається відповідно до розміру опалювальної площі.
01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії.
Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Пунктами 1, 5 частини другої статті 7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Тому споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг між позивачем та відповідачем не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача. Такий правовий висновок викладений в Постанові ВСУ від 20.04.2016 по справі 6-2951цс15.
За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Встановлено, що позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії виконував, доводи позивача щодо розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає доведеним факт утворення заборгованості з оплати за надані послуги позивачем за адресою: АДРЕСА_1 у період з 01.11.2017 по 16.11.2021 у вказаному позивачем розмірі.
Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як видно із матеріалів справи, позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на свою користь інфляційних втрат у розмірі 3 624,73 грн, 3% річних у розмірі 1088,44 грн та надав розрахунок. Тобто, між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на яку відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Оскільки неправомірними діями відповідачки позивачеві завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України та підлягають стягненню з відповідачки.
Пунктом 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення.
У зв`язку з невиконанням відповідачкою обов`язку з оплати комунальних послуг за листопад 2021 року, позивачем здійснено нарахування пені за період з 30.12.2023 по 15.12.2025 в розмірі 37,73 грн.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, враховуючи, що відповідачка відзиву на позов та доказів на його підтвердження суду не надала, обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову, повністю знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Виходячи з того, що вимоги позивача підлягають задоволенню, з урахуванням приписів частини першої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають стягненню з відповідачки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 625 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141 ч.1, 247 ч.2, 263-265, 268, 274, 279, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов  задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1  за період з 01.11.2017 по 16.11.2021 в розмірі 10 391,22 грн, інфляційні втрати – 3 624,73 грн, 3% річних – 1088,44 грн, пеню – 37,73 грн, а всього 15 142 (п`ятнадцять тисяч сто сорок дві) гривні 12 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Позивач: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», код ЄДРПОУ 00130850, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,1.

Відповідач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Дата складення повного тексту судового рішення – 06 квітня 2026 року.

Суддя С.М. Хмельова