Справа № 562/1065/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2026 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді: Ковалика Ю.А., присяжних: Ковальчук Т.В., Корнійчук І.В., при секретарі: Камінник В.С., за участі: представника заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів, цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Здолбунівська міська рада Рівненського району Рівненської області про визнання особи безвісно відсутньою,
В С Т А Н О В И В :
Заявник ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просить оголосити безвісно відсутнім її брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: квартира АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заяви посилається на те, що її брат ОСОБА_3 житель АДРЕСА_2 у 2000 році поїхав у м. москва, російської федерації і зник безвісти. Пошуками брата займалася їхня мати ОСОБА_4 , зокрема вона звернулася до Здолбунівського РВ УМВС в Рівненській області з приводу його зникнення. З 2000 року ОСОБА_5 знаходиться у розшуку, в ході проведення розшукових заходів, встановити місцезнаходження останнього не вдалося можливим. ІНФОРМАЦІЯ_2 їхня матір померла. Оголошення брата безвісно відсутнім заявнику необхідно для оформлення спадщини.
У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала повністю з наведених у заяві підстав та просить їх задоволити.
Представник Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просить розглянути справу без її участі.
Заслухавши пояснення представника заявника, з`ясувавши обставини та дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місце перебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна (ст. 305 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.
Встановлено, що заявник в справі є сестрою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про її народження від 02 лютого 1972 року, свідоцтвом про одруження від 17.07.1998, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 01.04.2026.
Згідно довідки Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_3 , 1974 року народження, безвісті зник в м. москві в 2000 році і на даний час він знаходиться в розшуку в рф. 

Відповідно до відповіді №2637499 від 23.04.2026 з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, інформація відносно ОСОБА_6 за період з 1 кварталу 2000 року по 4 квартал 2026 року відсутня. 
Суд встановив, відповідно до свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 14.04.1994 на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 27.10.2025 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Безвісна відсутність, - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місцезнаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.
Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.
При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені ст. 44 ЦК України.
Відповідно до ст. 306 ЦПК України, у заяві, зокрема, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.
Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.
Разом з тим, сама по собі тривала відсутність особи за місцем проживання або реєстрації не може бути підставою для визнання такої особи безвісно відсутньою, оскільки безвісна відсутність є засвідчений у судовому порядку факт довготривалої відсутності фізичної особи в місці свого проживання, якщо не вдалося встановити місця її перебування.
За своїм змістом стаття 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.
Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку.
Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України «Про Національну поліцію» та «Про оперативну-розшукову діяльність».
Законом України «Про Національну поліцію» визначено, що одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб; початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності.
З урахуванням викладених обставин, за наявності обгрунтованих даних про те, що заявнику та іншим заінтересованим особам нічого не відомо про місце перебування ОСОБА_3 , а вжиті заходи для встановлення його місця перебування не дали результатів, з огляду обставини, які зумовили звернення заявника до суду із даною заявою, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заяви та наявність підстав для визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім з 2000 року, оскільки факт його відсутності за місцем свого постійно проживання підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються.
Згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.
Задоволення заяви ОСОБА_2 має для неї юридичне значення, оскільки визнання брата безвісно відсутнім їй необхідне для подальшого оформлення опіки над майном ОСОБА_3 .
При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про визнання її безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою (ст. 48 ЦК України).
Керуючись ст.ст. 259, 268 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Заяву ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, жителя АДРЕСА_2 - безвісно відсутнім.
Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заявник: ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 . 
Заінтересована особа: Здолбунівська міська рада Рівненській області, місце знаходження м. Здолбунів, вул. Грушевського, 14, Рівненської області, код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 05391130.

Суддя:         Ю.А. Ковалик

Присяжні:         Т.В. Ковальчук 

І.В. Корнійчук