Справа №442/9635/25 
Провадження №2-о/442/132/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої судді Павлів З.С.,
 
присяжних: Нелюбіна В.А., Скірка О.В.,
 
з участю секретаря судових засідань Фіцяк А.А., 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради Львівської області, особа, щодо якої розглядається заява: ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, -
встановив:
22.12.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатною ОСОБА_2 та призначити його її опікуном.
В обгрунтування заяви покликається на те, що він здійснює догляд за своєю бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з витягом з історії хвороби №1447, виданого КНП «Стебницька міська лікарня» ДМР від 25.09.2020 його бабуся ОСОБА_2 у вересні 2020 року перенесла Covid – 19 з ускладненням – правобічна пневмонія. У відповідності до протоколу МРТ від 12.10.2021 у ОСОБА_2 наявні МРТ ознаки ГПМК за ішемічним типом (пізня підгостра стадія) в басейні кровопостачання дрібних гілок лівої середньої та задньої мозкових артерій, у вигляді зони Ішемічних змін (інфаркту) мозкової тканини лобної та потиличної часток (кортикально і субкортикальної півкулі головного мозку, МРТ ознаки проявів наслідків хронічного порушення мозкового кровообігу (дисциркуляторної енцефалопатії). Кіста Торнвальде. Відповідно до висновку лікаря-психіатра від 15.09.2025 його бабусі встановлено діагноз F06.8 Інші уточнені розлади психіки внаслідок ушкодження та дисфункції головного мозку або соматичної хвороби. Висновками лікаря-психіатра від 08.12.2025, 11.12.2025 ОСОБА_2 встановлено діагноз змішана кіркова та підкіркова деменція з емоційно-вольовими, поведінковими порушеннями, з втратою навиків до самообслуговування. Крім того, лікарем встановлено, що його баба потребує стороннього нагляду та догляду. Внаслідок вищевказаних діагнозів ОСОБА_2 не може самостійно себе обслуговувати: готувати їжу, одягатися, виконувати гігієнічні процедури. Також вона часто втрачає орієнтацію у просторі, не може оцінити свої та чужі дії, висловити думки, має знижену пам?ять та розсіяну увагу. Їй важко пересуватися без сторонньої допомоги. ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду та опіки. 
Вони з бабусею зареєстровані і проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 .
Він є єдиним, хто може здійснювати догляд за бабою. Його матері, ОСОБА_3 , встановлено третю групу інвалідності безтерміново, внаслідок чого вона не може доглядати за своєю матір?ю. Інші родичі, які могли б опікуватися ОСОБА_2 , відсутні.
Оскільки його бабуся не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними та потребує постійного стороннього догляду та опіки, її потрібно визнати недієздатною та призначити їй опікуна. 
Зазначає, що він має можливість опікуватися його бабусею та забезпечувати їй потрібні побутові умови, здійснювати постійний сторонній догляд, надавати необхідне лікування. 
Ухвалою суду від 23.12.2025 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 08.01.2025.
08.01.2025 у даній справі призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» (м.Львів вул.Кульпарківська 95), провадження у справі зупинено.
30.03.2026 на адресу суду надійшов висновок експертизи.
На підставі ухвали суду від 01.04.2026 провадження в справі відновлено, призначено розгляд справи на 22.04.2026. 
ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав, пояснив, що живе разом з бабусею, яка потребує постійного стороннього догляду. Його мама є інвалідом, тому здійснювати догляд за своєю матір`ю не може, бабусею опікується тільки він. ОСОБА_2 давно страждає на важкі психічні захворювання, перебувала на обліку лікаря-психіатра, що фактично підтверджено і висновком експерта. Тому вважає, що визнання бабусі недієздатною відповідає її інтересам, а призначення опікуном саме його є доцільним, оскільки інших осіб, які б нею опікувалися – немає. 
Представник ОСОБА_2 адвокат Ловінський Д. в судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що спілкувався з довірителькою. Між нею та внуком склалися добрі, довірливі стосунки, ОСОБА_2 ані в побуті, ані в загальному не може обійтися без сторонньої суттєвої допомоги, зокрема навіть оформити картку для виплат пенсії у банку. Враховуючи висновок експерта, вважає, що визнання ОСОБА_2 недієздатною відповідає її інтересам, як і відповідає її інтересам саме внука. 
В судовому засіданні в режимі відеозв`язку взяла участь ОСОБА_2 . 
Представник Органу опіки та піклування Л.Білоган в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечила. Повідомила, що лише заявник виявив бажання стати опікуном своєї бабусі ОСОБА_2 , подав до органу опіки та піклування необхідний і достатній пакет документів. Розглянувши дане питання, Орган опіки та піклування прийшов до висновку, що тільки заявник може здійснювати опіку ОСОБА_2 про що складено відповідне подання, яке затверджено рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради. 
Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та вивчивши письмові докази, дійшов висновку про обгрунтованість заявлених вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дане стверджується Свідоцтвами про народження серія НОМЕР_1 та серія НОМЕР_2 , Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00055272604. 
З представленої суду медичної документації, а саме: Витягу з історії хвороби №1447, виданим Стебницької міської лікарні, Протоколу магнітно-резонансної томографії, огляду лікаря-психіатра від 15.09.2025, Огляду лікаря-психіатра від 08.12.2025, Огляду лікаря-психіатра від 11.12.2025 та іншої медичної документації, вбачається, що ОСОБА_2 хворіє. 
З Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №4623-139146-2016 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
З копії паспорта ОСОБА_2 серія НОМЕР_3 убачається, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
У відповідності до Висновку судово-психіатричного експерта №311 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає стійким хронічним психічним розладом у формі судинної деменції, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. 
Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Частиною 3 ст.296 ЦПК України визначено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.
Відповідно до вимог ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку, і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.
Зібрані у даній цивільній справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатною, оскільки такими доказами підтверджено, що в силу свого захворювання вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відтак, над нею слід встановити опіку.
Враховуючи вид психічного захворювання, яким страждає ОСОБА_2 , тривалість цього захворювання, суд вважає, що її необхідно визнати недієздатним з моменту набрання законної сили цим рішенням, встановивши строк дії рішення про визнання її недієздатною - два роки.
Вимогами статей 41, 60 ЦК України, ч.1 ст.300 ЦПК України, визначено, що над недієздатною особою встановлюється опіка. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680 (далі - Правила).
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.
Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.
Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.
Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника).
У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі №753/1905/22 (провадження №61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Такий висновок кореспондується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі №736/1508/17 (провадження №61-39361св18), від 28 лютого 2024 року в справі №372/3474/21 (провадження №61-16349св23).
Аналізуючи при цьому як норми ЦК України, так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому, із змісту норм ЦК України та ЦПК України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.
У постанові від 24 липня 2019 року, винесеній за результатом розгляду цивільної справи №545/3835/16-ц Верховний Суд зазначив, що при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Крім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі №496/4271/16-а (провадження №11-606апп18), Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок про те, що рішення виконавчого комітету як органу опіки та піклування є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано призначити опікунами, таке рішення не порушує прав та обов`язків інших опікунів та підопічного. Правові наслідки для інших опікунів, підопічного виникають виключно в результаті постановлення рішення судом, в процесі чого саме і відбувається оцінка усіх доказів у сукупності, зокрема й оскаржуваного рішення органу опіки та піклування, яке не має наперед встановленої сили для суду, який розглядає справу і вирішує правове питання призначення опікуна недієздатній особі.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2 та спільно проживають за однією адресою. 
Крім цього, оскільки заявник ОСОБА_1 просить призначити його опікуном ОСОБА_2 , надав на те свою передбачену у ст.63 ЦК України обов`язкову згоду, й при цьому обмежень, передбачених ст.64 ЦК України щодо призначення цього заявника опікуном, судом не було встановлено.
Як вбачається з висновку про стан здоров`я КНП «Дрогобицька міська поліклініка» ДМР ОСОБА_1 – здоровий і може надавати послуги з догляду за фізичною особою, може бути опікуном. 
Згідно з Витягом з інформаційно – аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості, відомості про розшук ОСОБА_1 – відсутні. 
Індивідуальними відомостями про застраховану особу та Довідкою Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості стверджується, що ОСОБА_1 не працює.
Рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 20.04.2026 №128 затверджено подання опікунської ради при виконкомі Дрогобицької міської ради про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 . 
З вказаного вище подання вбачається, що опікунською радою при виконкомі Дрогобицької міської ради при визначені доцільності призначення опікуном ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 враховано те, що своє бажання ОСОБА_1 , пояснює тим, що його бабуся ОСОБА_2 відповідно до Висновку експерта №311 на даний час страждає стійким хронічним психічним розладом у формі судинної деменції, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Інших близьких родичів, які б виявили бажання бути опікунами немає, а він має налагоджений з нею психологічний контакт та приязні відносини. Матеріально-побутові умови проживання задовільні. Відповідно до висновку про стан здоров`я – здоровий, спиртні напої або наркотичні засоби не вживає, на обліку у неврологічному або наркотичному диспансері не перебуває – може бути опікуном. Відповідно до Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Виходячи із наведеного вище, з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів ОСОБА_2 , враховуючи особисті стосунки між ними, бажання заявника виконувати обов`язки опікуна, опікунська рада при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 . 
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що подана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання  ОСОБА_2  недієздатною та необхідність встановлення над нею опіки та, з врахуванням подання органу опіки, яке відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, та в такому обґрунтовано, що призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2  відповідатиме якнайкращими інтересами останньої.
При цьому, суд враховує, що інших осіб, які б виявили бажання бути опікунами ОСОБА_2 немає. Її син ОСОБА_4 надав заяву про те, що проживає за кордоном та немає можливості повернутись в Україну і здійснювати догляд за матір`ю, а донька – ОСОБА_5 – є інвалідом ІІІ групи. 
За замістом ч.2 ст.299 ЦПК України усі судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною та, як наслідок, встановлення над недієздатною особою опіки та призначення їй опікуна, відносяться на рахунок держави. 
Керуючись ст.ст.305-309 ЦПК України, ст.ст.22-23 СК України, - 
ухвалив:
Заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради Львівської області, особа, щодо якої розглядається заява: ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки - задоволити. 
Визнати  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – недієздатною. 
Встановити опіку над  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Строк дії рішення визначити тривалістю два роки з моменту набрання ним законної сили.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу опіки та піклування та органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.
Роз`яснити учасникам, що дане рішення суду не є безтерміновим, його дія обмежена у часі. Строк дії даного судового рішення може бути продовжено судом за відповідним клопотанням. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного даним судовим рішенням.
Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Павлів З.С.

Присяжні      Нелюбін В.А.

 
Скірко О.В.