Рішення
ІмЕНЕм УкрАїни

справа № 521/361/26
провадження № 2/521/2804/26

31 березня 2026 року м. Одеса 
Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:
Головуючого судді Михайлюка О.А.,
при секретарі Тарасюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Споживчого товариства «Будова Парк» про розірвання договору асоційованого членства в споживчому товаристві, відшкодування збитків в розмірі сплаченої частки пайового внеску,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Споживчого товариства «Будова Парк» про розірвання договору асоційованого членства в споживчому товаристві, відшкодування збитків в розмірі сплаченої частки пайового внеску, в якому просить суд розірвати Договір асоційованого членства в споживчому товаристві №2/27 від 14.12.2020 року, укладений між ОСОБА_1 та Споживчим Товариством «Будова Парк» у зв`язку з істотними порушеннями; стягнути з Споживчого Товариства «Будова Парк» на користь ОСОБА_1 понесені збитки в розмірі сплаченої частки пайового внеску в еквіваленті 23’116 (двадцять три тисячі сто шістнадцять) доларів США 00 центів, що дорівнює в національній валюті 999767 (дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч сімсот шістдесят сім) грн 00 коп. за курсом НБУ станом на 13.01.2026 року; стягнути з Споживчого Товариства «Будова Парк» на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати. 
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона та Споживче товариство «Будова Парк» уклали Договір асоційованого членства в споживчому товаристві №2/27 від 14.12.2020 року. Відповідач Споживче товариство «Будова Парк» не виконало свого обов`язку у встановлений строк - 4 квартал 2023 року - передати пайовикові після здачі будинку в експлуатацію однокімнатну квартиру загальною площею 39,3 кв. м. під будівельним номером АДРЕСА_1 , що є порушенням умов договору та чинного законодавства України. Позивачем було виконано прийняті на себе за договором зобов`язання стосовно передачі грошових коштів, що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів, проте передача позивачу квартири в порядку та строки, передбачені договором від 14.12.2020 року не відбулася. Крім того, рішенням Господарського суду Одеської області від 31.03.2023 року по справі №916/3126/22 визнано незаконним і скасовано рішення Одеської міської ради від 26.04.2017 року, №2109-VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5179 га, за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: 5110137300:18:010:0007 та надання її в оренду ТОВ «Михайлівський маєток».
У зв`язку з наведеним, позивач звернулася з цим позовом за захистом своїх прав.
Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, справу розглянути без участі сторони позивача.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив задовольнити позов частково, а саме розірвати Договір асоційованого членства у споживчому товаристві № 2/27 від 14.12.2020 року, укладений між ОСОБА_1 та Споживчим товариством «Будова Парк», стягнути з Споживчого товариства «Будова Парк» на користь позивача грошові кошти сплачені за Договором асоційованого членства у споживчому товаристві № 2/27 від 14.12.2020 року в розмірі 646862 (шістсот сорок шість тисяч вісімсот шістдесят дві) гривні, в решті позовних вимог просив відмовити.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
В судовому засіданні встановлено, що Споживче товариство «Будова Парк» планувало забезпечити фінансування будівництва житлового комплексу «М. Парк» забудовником Колективне Підприємство «Будова» на земельній ділянці, належній на праві оренди ТОВ «Михайлівський маєток» в м. Одесі за адресою: площа Михайлівська, 16. Проект складався з двох 16-ти поверхових будинків.
Рішенням Одеської міської ради № 2109-VІІ від 26.04.2017 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий № 5110137300:18:010:0007), площею 0,5179 га (категорія земель за основним цільовим призначенням - землі житлової і громадської забудови) за адресою: м. Одеса, Михайлівська площа, 16, присвоєно вказаній земельній ділянці адресу, а також надано ТОВ «Михайлівський маєток» вказану земельну ділянку в оренду строком на 5 років для проектування, будівництва та обслуговування комплексу багатоквартирних житлових будинків із підземним паркінгом та вбудованими приміщеннями.
14.12.2020 року між Споживчим товариством «Будова Парк» (Товариство) та  ОСОБА_1 (Пайовик) укладено Договір асоційованого членства у споживчому товаристві № 2/27.
Згідно із п.1.1 цього Договору відповідно до Статуту Товариства та цього Договору Товариство приймає Пайовика в асоційовані члени Товариства. Пайовик при підписанні даного Договору ознайомився з положеннями Статуту та згоден їх реалізовувати.
Відповідно до пункту 1.2. Договору пайовик зобов`язався прийняти участь в реалізації статутних цілей і завдань товариства шляхом внесення в повному обсязі своєї частки з метою забезпечення товариством Фінансування будівництва будинку за рахунок внесеного пайовиком паю, а товариство зобов`язується забезпечити Фінансування будівництва будинку і після здачі будинку в експлуатацію передати пайовикові об`єкт (приміщення з певною площею та характеристиками) за умови виконання пайовиком зобов`язань за цим договором.
Відповідно до Додатку №1 до Договору пайовикові після здачі будинку в експлуатацію передається товариством однокімнатна квартира загальною площею 39,3 кв. м. під будівельним номером АДРЕСА_3 .
Відповідно до пункту 2.1. Договору, пайовик в порядку і на умовах, передбачених цим Договором, зобов`язується внести частку в розмірі, еквівалентному 30’682,00 доларів США, що на момент укладення Договору становить 863’698,30 грн (за курсом 28,15 грн за 1 долар США).
Внесення частки пайовиком здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок товариства та/або внесення готівкових коштів в касу товариства в національній валюті України згідно Додатку №2 до цього договору.
Згідно пункту 7.1. Договору цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.
Відповідно до пункту 3.1.5. пайовик має право вимагати від товариства розірвання даного Договору в разі невиконання товариством своїх зобов`язань згідно п. 4.2.1. цього Договору і повернення фактично внесеної частки на момент розірваного Договору, протягом 20-ти банківських днів з моменту розірвання цього Договору.
Згідно пункту 4.2. товариство зобов`язано: забезпечити будівництво будинку в строк - 4 квартал 2023 року (п. 4.2.1.), сумлінно виконувати Договір щодо пайовика (п. 4.2.6.)
У разі дострокового розірвання Договору з причин, пов`язаних з невиконанням товариством своїх зобов`язань за цим Договором (а саме - п. 4.2.1.) повернути пайовикові фактично внесену ним частку на момент розірвання цього договору у порядку, визначеному цим Договором та п. 3.1.5 (абз. 2 п.4.2.7.)
Відповідно до пункту 5.1. Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором, а у випадках, не передбачених договором, відповідно до чинного законодавства України.
Пунктом 3.2.7. Договору передбачено, що в ході будівництва будинку у зв`язку з технологічною необхідністю та іншими обставинами, що обумовлюють затримку будівництва будинку, товариство має право переносити строк закінчення будівництва будинку, але не більше ніж на 6 (шість) місяців.
Згідно пункту 5.2.Договору у разі прострочення у виконанні зобов`язання по п.4.2.1.цього Договору з боку товариства більш ніж на 180 днів, з урахуванням п.3.2.7.Договору,товариство на письмову вимогу пайовика виплачує пайовикові штраф в розмірі 0,01% від розміру невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення, починаючи з 181 дня прострочення виконання. У випадку розірвання Договору за ініціативою пайовика, якщо товариство прострочило виконання п.4.2.1. цього Договору, товариство зобов`язано повернути пайовику всю суму частки, яка фактично була ним внесена на момент розірвання цього договору на протязі 20-ти банківських днів з моменту розірвання Договору на рахунок пайовика, вказаний в даному Договорі або іншим узгодженим сторонами способом або на депозитний рахунок нотаріуса.
Відповідно до Додатку №2 до Договору, сторони визначили наступний порядок та строки внесення частки: внесення грошової суми в еквіваленті 19’196,00 доларів США (540’367,00 грн) не пізніше 14.12.2020 року і далі щоквартально 14 числа рівним частками в еквіваленті 958,00 доларів США (26’968,00 грн) по 01.12.2023 року та кінцеву частку в еквіваленті 948,00 доларів США (26’681,00 грн) не пізніше 01.12.2023 року.
На виконання своїх зобов`язань за Договором ОСОБА_1 сплатила на користь Споживчого Товариства «БУДОВА ПАРК» грошову суму в загальному розмірі 646’862,00 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів №52 від 15.12.2020 року, №87 від 21.12.2020 року, №149 від 22.12.2020 року, №196 від 23.12.2020 року, №235 від 24.12.2020 року, №310 від 28.12.2020 року, №377 від 29.12.2020 року, №436 від 30.12.2020 року, №11 від 04.01.2021 року, №100 від 05.01.2021 року – 10 квитанцій на суму 49’990,00 грн на загальну суму 499’900,00 грн, №122 від 06.01.2021 року на суму 40’467,00 грн., №972 від 11.03.2021 року на суму 26’585,00 грн, №1346 від 11.06.2021 року на суму 25’960,00 грн, №1720 від 13.08.2021 року на суму 26’830,00 грн, №2105 від 10.12.2021 року на суму 27’120,00 грн.. 
Розрахунок курсу гривні до долару США зроблено на основі офіційних даних сайту Міністерства фінансів України, який сторони обрали для визначення офіційного курсу при проведенні розрахунків за договором - https://index.minfin.com.ua/ua/exchange/.
Таким чином, з 14.12.2020 року по 10.12.2021 року  ОСОБА_1 сплатила на користь Споживчого Товариства «БУДОВА ПАРК» 646’862,00 грн., що в еквіваленті дорівнює 23’116,00 доларів США.
При цьому Споживче товариство «БУДОВА ПАРК», отримавши від ОСОБА_1 грошові кошти за період з 14.12.2020 року по 10.12.2021 року в загальному розмірі 646’862,00 грн., свої зобов`язання забезпечити фінансування будівництва будинку взагалі не виконало, оскільки будівництво будинку не було розпочато навіть станом на жовтень 2024 року, тобто понад 3 роки після підписання Договору.
У зв`язку з цим ОСОБА_1 припинила виконання свого обов`язку щодо сплати квартальних платежів з 10.12.2021 року.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 31.03.2023 року по справі №916/3126/22 визнано незаконним і скасовано рішення Одеської міської ради від 26.04.2017 року, №2109-VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5179 га, за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: 5110137300:18:010:0007 та надання її в оренду ТОВ «Михайлівський маєток». Дана обставина визнається та не оспорюється сторонами.
Листом від 29.04.2022 року 04-22/1 ТОВ «Михайлівський маєток» звернулось до Одеської міської ради стосовно поновлення договору оренди землі. Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради в листі від 27.10.2022 року №01-19/1329 зроблено висновок про неможливість поновлення ТОВ «Михайлівський маєток» оренди земельної ділянки площею 0,5179 га кадастровий №5110137300:18:010:0007) з видом цільового призначення - для проектування, будівництва та обслуговування комплексу багатоповерхових житлових будинків із підземним паркінгом та вбудованими приміщеннями.
Згідно з відповіддю від 01.08.2024 року №01-19/988 Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради, на підставі рішення Одеської міської ради від 26.04.2017 № 2109-VII між Одеською міською радою та ТОВ «Михайлівський маєток» було укладено договір оренди землі від 05.07.2017, право оренди зареєстровано за № 21315418 на земельну ділянку (кадастровий номер 5110137300:18:010:0007) площею 0,5179 га, за адресою: АДРЕСА_2 , для проектування, будівництва та обслуговування комплексу багатоповерхових житлових будинків із підземним паркінгом і вбудованими приміщеннями, терміном на 5 років. Термін дії договору скінчився.
Щодо позовної вимоги про розірвання Договору асоційованого членства в споживчому товаристві № 2/27 від14.12.2020 року.
Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін, а вразі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на то вона розраховувала при укладенні договору.
Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 09.12.2020 р. у справі №199/3846/19 навів критерії, які необхідно враховувати при оцінці істотності порушення умов договору як підстави для його розірвання.
Істотним є таке порушення, що тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору, тобто, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, слід встановити: наявність істотного порушення договору та шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може полягати в реальних збитках і (або) упущеній вигоді; її розмірі, а також чи є істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що вона змогла отримати.
Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» - позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу повноважень суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України.
Критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.
Судом встановлено, що Споживче Товариство «БУДОВА ПАРК» не виконало свій обов`язок у встановлений строк, який остаточно сплинув 01.06.2024 року, передати пайовикові після здачі будинку в експлуатацію однокімнатну квартиру загальною площею 39,3 кв. м. під будівельним номером АДРЕСА_4 , оскільки будівництво взагалі не відбувалось з грудня 2020 року по січень 2026 року, що є істотним порушенням умов договору.
ОСОБА_1 втратила можливість отримати у власність після здачі будинку в експлуатацію однокімнатну квартиру загальною площею 39,3 кв. м. під будівельним номером АДРЕСА_4 , оскільки таке будівництво неможливе за законом, тобто потерпіла сторона не може використати результати договору.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Представником відповідача визнано позовні вимоги в частині розірвання договору асоційованого членства в споживчому товаристві № 2/28 від 08.12.2020 року.
За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню, як обґрунтовані та доведені.
Щодо позовної вимоги про стягнення пайового внеску.
Відповідно до ч. 5 ст. 653 ЦК України якщо договір розірваний у зв`язку з істотними порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору.
Позивач вважає збитками суму сплачених на користь Споживчого Товариства «БУДОВА ПАРК» грошових коштів, в еквіваленті 23’116,00 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом обміну валюти в комерційних банках та дорівнює станом на 13.01.2026 року в національній валюті 999’767 дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч сімсот шістдесят сім) грн. 00 коп., тобто курсову різницю.
Відповідач, не погоджуючись з позицією позивача, вказує, що Товариство отримало від позивача 646862 грн., внесеної нею частки за Договором асоційованого членства у споживчому товаристві № 2/27 від 14.12.2020 року. Вказаним Договором асоційованого членства встановлено обов`язок Товариства у випадку розірвання Договору - повернути пайовику всю суму частки, яка фактично була ним внесена в гривні на момент розірвання цього Договору (п. 2.6., 5.2. Договору).
Встановлено право пайовика вимагати від Товариства повернення фактично внесеної ним частки на момент розірвання Договору (п. 3.1.5. Договору).
Відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем Договору (а саме - пункти 2.6., 3.1.5., 5.2) у відповідача у випадку розірвання цього Договору наявний обов`язок з повернення позивачу суми фактично сплачених позивачем грошових коштів в гривні. У відповідача відсутній обов`язок з повернення позивачу суми грошових коштів в еквіваленті до долару США, як цього вимагає позивач.
Згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Водночас Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання на території України грошових одиниць іноземних держав.
Відповідно до вимог ст. 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
За змістом ст. 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у ст. 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одним із елементів належного виконання зобов`язання є його виконання у валюті, погодженій сторонами.
Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які укладаються та виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.
У пункті 2.1 Договору асоційованого членства в споживчому товаристві № 2/27 від 14.12.2020 року вказано, що Пайовик в порядку і на умовах, передбачених цим Договором, зобов`язується внести Частку в розмірі еквівалентному 30’682 (тридцять тисяч шістсот вісімдесят два) доларів 00 центів США, що на момент укладення Договору становить 863’696 (вісімсот шістдесят три тисячі шістсот дев`яносто шість) гривень 00 копійок, виходячи з комерційного курсу «Середній продаж» долара США, встановленого на інтернет сторінці за адресою http://minfm.com.ua/currency/auction/usd/buy/kiev/ на дату проведення платежу, станом на 09:00 годину за київським часом, що на дату укладення Договору становить 28,1496 гривень за 1 долар США. Зазначений в даному пункті розмір Частки, закріплений в гривні, в частині не оплаченої Пайовиком може бути проіндексований (збільшений) Товариством в односторонньому порядку, під час дії цього Договору, у разі збільшення вартості долара США по відношенню до гривні, виходячи з комерційного курсу «Середній продаж» долара США, встановленого на інтернет сторінці за адресою http://minfm.com.ua/currency/auction/usd/buy/kiev/ на дату проведення платежу, що на дату укладення Договору становить 28,1496 гривень за 1 долар США. Індексація проводиться щодо сум внесених після укладення цього Договору, в разі збільшення вартості долара США шляхом множення на курсову різницю, у порядку, передбаченому Додатком №2. Розмір Частки, закріплений в еквіваленті долара США, індексуванню не підлягає. Пайовик вносить Частку (або її частину, згідно з графіком) виключно в національній валюті України гривні - виходячи з розміру Частки (або її частини), закріпленого в еквіваленті долара США, виходячи з комерційного курсу «Середній продаж» долара США, встановленого на інтернет сторінці за адресою http://minfin.com.ua/currency/auction/uscl/buy/kiev/ на дату проведення платежу, станом на 09:00 годину за київським часом.
За п. 2.2. цього Договору внесення Частки Пайовиком здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства та/або внесення готівкових коштів в касу Товариства в національній валюті України у порядку, визначеному в Додатку №2 до цього Договору.
Згідно п. 2.6. Договору у випадках, коли за цим Договором передбачається повернення Частки (частини Частки) Пайовикові, сума коштів, що повертаються визначається розміром фактично сплачених грошових коштів в гривні на момент повернення за вирахуванням санкцій за невиконання Пайовиком своїх зобов`язань, при цьому сума Частки, яка підлягає поверненню не індексується і на неї не нараховуються відсотки.
Відповідно до ч. 1 ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст. 213 ЦК України. У частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення.
Підставою для тлумачення судом правочину є наявність спору між сторонами щодо його змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів у тексті всієї угоди або її частини, що не дає змогу з`ясувати дійсний зміст угоди або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити її намір. У той же час тлумачення не може створювати нові умови договору, а виключно роз`яснює існуючі умови угоди. Тобто суд може постановити рішення про тлумачення змісту договору без зміни його умов. Оскільки метою тлумачення правочину є з`ясування змісту його окремих частин, який складають права та обов`язки сторін, то тлумачення потрібно розуміти як спосіб виконання сторонами умов правочину.
У цій справі сторони погодили, що одиницею виміру суми коштів за цим зобов`язанням є долар США (валюта зобов`язання).
Валютою платежу сторони у договорі визначили національну валюту - гривню.
Таким чином, належним виконанням зобов`язання, яке виникло між сторонами, є повернення Товариством позивачу грошових коштів у національній валюті, сума яких є еквівалентною 23’116,00 доларів США на момент платежу, оскільки інших клопотань та заяв щодо збільшення позовних вимог від позивача суду не надходило.
Така позиція суду ґрунтується на положеннях постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року по справі №500/5194/16, за якою зроблено висновок щодо застосування частини другої статті 533 ЦК України: «78. Відсутність у договорі посилання на валюту платежу не спростовує вимог публічного порядку про те, що на території України гривня є єдиним засобом платежу незалежно від валюти зобов`язання, що виникло між фізичними особами резидентами. 79. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що у випадку наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення».
Велика Палата Верховного Суду вказала, що за частиною другою статті 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. У цій справі спір виник у зв`язку з невиконанням відповідачем у добровільному порядку договірного зобов`язання, в зв`язку з чим спір підлягає вирішенню судом. На момент розгляду справи судом платіж на виконання умов договору відповідач не здійснив. Стягнення заборгованості за договором у судовому рішенні підтверджує наявність між сторонами невиконаного зобов`язання та обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора в межах процедури виконання судового рішення (виконавчого провадження). Тому, формулюючи висновок щодо застосування частини другої статті 533 ЦК України у спірних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду констатувала, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що у випадку наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення.
Тому, стягнення з Товариства на користь позивача грошових коштів у національній валюті, сума яких є еквівалентною 23’116 доларів США, має бути здійснена на момент платежу, а не на станом на 13.01.2026 року, тобто фактично на момент подання позовної заяви.
При цьому, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, а тому стягненню підлягає сума, визначена позивачем при подачі позову.
Задовольняючи в цій частині позов частково, суд виходить з того, що позивач в обґрунтування позовних вимог визначає як збитки «курсову різницю», при цьому Верховний Суд у постанові від 9 грудня 2020 року по справі №127/27222/16-ц та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.05.2018 по справі №750/8676/15-ц вказують, що «курсова різниця» жодним чином не може бути ані збитками, ані упущеною вигодою, оскільки кредитор міг і не отримати такі доходи. Коливання курсу валют, що призвело до курсової різниці, не можна розцінювати як неправомірні дії боржника, що призвели до позбавлення кредитора можливості отримати прибуток».
Щодо судових витрат суд зазначає наступне.
Статтею 133 ЦПК встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
Відповідно до пункту 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (постанова від 17 жовтня 2014 року№10) вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат.
У зв`язку із тим, що позов ОСОБА_1 подано в рамках Закону України «Про захист прав споживачів», з відповідача на користь держави має бути стягнуто судовий збір у розмірі 9997 (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім) гривень 67 (шістдесят сім) копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 509, 526, 527, 530, 533, 610-612, 624, 626, 629, 651 ЦК України , ст. ст. 10, 12, 76, 77, 81, 89, 141, 265, 354 ЦПК України, суд -
Вирішив:
Позов  ОСОБА_1 до Споживчого товариства «Будова Парк» про розірвання договору асоційованого членства в споживчому товаристві, відшкодування збитків в розмірі сплаченої частки пайового внеску – задовольнити частково.
Розірвати Договір асоційованого членства в споживчому товаристві № 2/27 від 14.12.2020 року, укладений між ОСОБА_1 та Споживчим Товариством «Будова Парк».
Стягнути зі Споживчого Товариства «Будова Парк» (ЄДРПОУ 43951458, адреса: 65048, м. Одеса, вул. Осипова, буд. 25) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 ) грошові кошти у вигляді сплаченої частки пайового внеску в розмірі, еквівалентному 23116 (двадцять три тисячі сто шістнадцять) доларів 00 центів США, що дорівнює за курсом НБУ в національній валюті 999767 (дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч сімсот шістдесят сім) гривень.
Стягнути зі Споживчого Товариства «Будова Парк» (ЄДРПОУ 43951458, адреса: 65048, м. Одеса, вул. Осипова, буд. 25) до спеціального фонду державного бюджету судовий збір у розмірі 9997 (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім) гривень 67 (шістдесят сім) копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:   О.Михайлюк
31.03.26