БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
26.02.2026
Єдиний унікальний номер 497/345/26
Провадження № 1-кп/497/115/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.02.2026 року          м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 12026162270000005 від 19.01.2026 року відносно
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград Одеської області, громадянина України, зі слів має середню спеціальну освіту, не одруженого, на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого і фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України такого, що не має судимості, особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 12.07.2016 року, РНОКПП НОМЕР_2 
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2025 року, більш точної дати та часу судовим розглядом не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у Болградському міському парку, розташованому на території м.Болград Одеської області, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконні виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, з мотивів забезпечення себе наркотичними засобами для рекреаційного вживання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив дії щодо незаконних виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів у порушення діючого законодавства України.
При цьому він порушував вимоги ст. ст. 7, 12, 19, 20 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 згідно до яких діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці II визначеної Постановою Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин прекурсорів», на території України забороняється, окрім як певними суб`єктами господарювання (юридичними особами) за наявності в них відповідної ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, що видається у відповідності до Постанови Кабінету міністрів України № 589 від 03.06.2009 «Про затвердження Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом».
За вказаних обставин в листопаді 2025 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, перебуваючи у Белградському міському парку, розташованому на території м. Болграда Одеської області, діючи незаконно, за відсутності передбаченої Законом відповідної ліцензії, зірвав листя та суцвіття з дикоростучих рослин роду коноплі, придбавши таким чином речовину рослинного походження для подальшого виготовлення наркотичного засобу канабісу, включеного до таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.
У подальшому, ОСОБА_4 у вказаний період часу переніс зібрану речовину за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де шляхом її висушування та подальшого подрібнення незаконно виготовив та придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, маса якого не встановлена, частину якої вживав шляхом паління.
Продовжуючи реалізацію своїх неправомірних дій, ОСОБА_4 решту наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, загальною масою у висушеному стані 22,66 г, помістив у поліетиленовий пакет, забезпечив подальше незаконне зберігання при собі без мети збуту, пересуваючись у м. Болграді Одеської області до 19.01.2026, коли біля кафе «Весна», розташованого по вул. Училищна в м. Болграді Одеської області його було зупинено працівниками поліції та вказану наркотичну речовину вилучено.
Таким чином, ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, за правовою кваліфікацією: незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Вину свою у вчиненні вище викладених дій обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю та суду пояснив, що дійсно осінню 2025 року в міському парку Пушкіна знайшов ростучий кущ коноплі, який зірвав та приніс в своє домоволодіння за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де на горищі будинку висушив, потім подрібнив та вживав шляхом паління. Потім суміш поклав в поліетиленовий пакет та пішов до товариша в гості аби пригостити канабісом та разом випалити. В цей час був затриманий співробітниками поліції, які при ньому виявили вказану суміш речовини канабісу.
Провину визнає цілком і беззаперечно, у вчиненому кається, зробив відповідні висновки, запевнив суд, що буде «зав`язувати» вживати наркотичний засіб.
Тим самим обвинувачений підтвердив час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Обвинуваченим ОСОБА_4 подано письмову заяву з проханням розглядати справу згідно ч.3 ст.349 КК України (а.с.26).
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження здійснено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
З огляду на викладене, суд вважає доведеним обвинувачення пред`явлене ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, з урахуванням визнавальних показів обвинуваченого, та відсутність заперечень з боку сторін кримінального провадження.
Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за:
-ч.1 ст.309 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
При визначенні виду й міри покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4 , який має постійне місце реєстрації і місце проживання (а.с.42-44), в силу ст..89 КК України такого, що не має судимості (а.с.46-57), на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.40, 41), за місцем проживання характеризується опосередковано (а.с.58).
Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України не має.
Також, згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню. Крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Конституційний Суд України в Рішенні від 2 листопада 2004 N 15-рп/2004, досліджуючи принцип індивідуалізації юридичної відповідальності, зазначив таке: […] призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки злочину, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.
Згідно з принципом індивідуалізації юридичної відповідальності при призначенні покарання суд має враховувати обставини справи (як ті, що обтяжують, так і ті, що пом`якшують покарання) щодо всіх осіб незалежно від ступеня тяжкості вчиненого злочину […] (абзаци сьомий, восьмий підпункту 4.2 пункту 4 мотивувальної частини).
У рішенні від 15 червня 2022 N 4-р (II)/2022 року Конституційний Суд України зазначає, що принцип індивідуалізації юридичної відповідальності […] має виявлятись не лише в притягненні до відповідальності особи, винної у вчиненні правопорушення, а й у призначенні їй виду та розміру покарання з обов`язковим урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики цієї особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди, […].
Отже, принцип домірності зобов`язує суд у кожному конкретному випадку домірно застосовувати види покарання та (або) інші заходи кримінально-правового характеру з огляду на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та низку інших фактів і обставин (п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2022 N 1-р/2022).
Відповідно покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації, адже застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч.1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила.
Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства (див. постанову Верховного Суду від 10 червня 2020 у справі N 161/7253/18).
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що виправлення має на меті шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що є важливим результатом застосування покарання та суттєвим показником його ефективності.
З огляду на зазначене, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді пробаційного нагляду з покладенням обов`язків на підставі ст. 59-1 КК України.
Визначаючи міру покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, оцінюючи усі обставини справи та особу обвинувачуваної.

Вирішення судом процесуальних питань.
Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. А відтак, суд прийшов до висновку про необхідність скасування заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовані на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 23.01.2026 року справа №497/202/26, провадження №1-кс/497/41/26 у вигляді арешту майна. 

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України (а.с.38), а саме: 
- речовина рослинного походження у сухому вигляді, яка зовні схожа на наркотичний засіб канабіс, який упаковано у спеціальний сейф-пакет Національної поліції України №KIV2115344 – підлягає знищенню;
- диск виробництва DVD-R з відео файлами – зберігати в матеріалах кримінального провадження № 12026162270000005 від 19.01.2026 року. 

Відповідно до статей 118, 122, 124, 126 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченого  ОСОБА_4 належить стягнути на користь Державного бюджету України процесуальні витрати:
-на залучення експерта Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення судової експертизи з дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів: висновок від 24.01.2026 № СЕ-19/116-26/1420-НЗПРАП (згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи: за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження») у розмірі 3565.60 гривень (а.с.31)

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Міра запобіжного заходу до  ОСОБА_4 не застосовувалася та відсутні наразі підстави для її застосування.

На підставі ч.15 ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.100, 368, 370, 373 ч.2, 374, 376, 395 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду строком 2 (два) роки.
Відповідно до ст.59-1 КК України покласти на  ОСОБА_4  такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Строк пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації, за місцем його проживання.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, що застосовані на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 23.01.2026 року справа №497/202/26, провадження №1-кс/497/41/26 про арешт майна. 

Речові докази:
- речовина рослинного походження у сухому вигляді, яка зовні схожа на наркотичний засіб канабіс, який упаковано у спеціальний сейф-пакет Національної поліції України №KIV2115344 –знищити;
- диск виробництва DVD-R з відео файлами – зберігати в матеріалах кримінального провадження № 12026162270000005 від 19.01.2026 року. 

Стягнути з ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 12.07.2016 року, РНОКПП НОМЕР_2 
на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 3 565.60 гривень (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).
Ревізити для сплати експертизи по кримінальному провадженню:
Болградська міська громада 
отримувач коштів ГУК в Одеській області/м. Болград/24060300
код за ЄДРПОУ 37607526
банк отримувача Казначейство України (ЕАП)
рахунок отримувача: UA548999980313060115000015660

Міру запобіжного заходу до ОСОБА_4 - не застосовувати.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя:      ОСОБА_1