КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року 
м. Київ
єдиний унікальний номер судової справи 759/15423/18
номер провадження №22-ц/824/2423/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Березовенко Р.В., Мостової Г.І.,	
за участю секретаря судового засідання	 Єфіменко І.О.,	
розглянуву відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 07 червня 2023 року /суддя Журибеда О.М./
у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельник» до ОСОБА_2 , третя особа: Обслуговуючий кооператив «Багатоповерховий гараж «Аврора», Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зубкова Ольга Леонідівна про витребування майна з чужого незаконного володіння про скасування державної реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельник» звернулося до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Обслуговуючий кооператив «Багатоповерховий гараж «Аврора», Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зубкова Ольга Леонідівна про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації. 
Позивач просив витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельник» об`єкт нерухомого майна - гаражний бокс загальною площею 245 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна - гаражний бокс загальною площею 245 кв. м. за адресою відповідно до даних державної реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта: 1433867780000, номер запису про право власності: 23859930.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07 червня 2023 року позов задоволено. Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ТОВ «Будівельник» гаражний бокс площею 245 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 (запис № 23859930, реєстраційний номер об`єкта 1433867780000). Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Будівельник» судовий збір у розмірі 3524 грн. /т. 2 а.с. 204-212/
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що спірний гаражний бокс є спільною сумісною власністю подружжя, шлюб зареєстровано 11.11.1998 року, побудований у 2016-2017 роках за спільні сімейні кошти та зусилля. Вказувала на те, що суд порушив ст. 51 ЦПК України, не залучив ОСОБА_1 як співвласника; не з`ясував джерела фінансування, час набуття майна, наявність згоди на розпорядження спільним майном (ст. 60, 65 СК України). Суд неправильно застосував ст. 387, 388 ЦК України, не врахував спеціальний режим майна подружжя; грубо порушив принципи справедливості, рівності сторін та право на судовий захист (ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини); не дослідив повноту доказів, не з`ясував порушення прав апелянта як співвласника. Наголошувала, що рішення суперечить ст. 229 ЦПК України. 
Представник позивача ТОВ «Будівельник» у відзиві заперечує проти доводів апеляційної скарги, посилається на те, що спірний гараж є частиною комплексу, побудованого позивачем; реєстрація права відповідача проведена незаконно; майно вибуло з володіння позивача поза його волею (ст. 388 ЦК України). Вказував, що ОСОБА_1 не є учасником справи, її права не порушені рішенням; строк на апеляцію пропущено без поважних причин; просить повернути апеляційну скаргу або закрити провадження. У разі відхилення клопотань у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.
Судом встановлено, що ТОВ «Будівельник» є власником гаражного комплексу за адресою: АДРЕСА_1 (літ. Б - 5407,40 кв.м., В - 559,40 кв.м., Г - 848,20 кв.м., Ж - 135,20 кв.м., Е - 523,90 кв.м., Д - 426,20 кв.м.), право власності підтверджено рішеннями Господарського суду Київської області від 24.01.2012 та ухвалою від 31.05.2012.
За тією ж адресою за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на гаражний бокс площею 245 кв.м. (реєстр. № 1433867780000, запис № 23859930 від 06.12.2017), проведене приватним нотаріусом Зубковою О.Л. на підставі довідок кооперативу «Багатоповерховий гараж «Аврора» від 06.12.2017 про членство та пайовий внесок, виписки зі списку членів, листа-підтвердження КП «Київське міське БТІ» від 24.11.2017, протоколу зборів від 03.04.2015, технічного паспорта від 27.11.2017.
Спірний бокс є частиною комплексу позивача (під № 115 літ. Е, загальна площа 248,90 кв.м.), що підтверджено технічним паспортом та висновком будівельно-технічної експертизи від 25.08.2021 № 35711/20-49/25175/21-4. Доступ до об`єкта відповідачем не забезпечено, що унеможливило повне дослідження експертами.
Постановляючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції керувався: ст. 387 ЦК України про те, що власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння; ст. 388 ЦК України про те, що власник може витребувати майно незалежно від добросовісності набувача, якщо воно вибуло з володіння власника поза його волею; ст. 330 ЦК України про те, що майно, яке вибуло поза волею власника, може бути витребуване; ст. 1212 ЦК України про те, що безпідставно набуте майно підлягає поверненню; ст. 19 Конституції України, ст.ст. 10, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком № 1127 про те, що реєстрація проводиться за наявності правових підстав та перевірки відомостей реєстрів.
Судом першої інстанції зроблено висновок про те, що спірний гараж є частиною комплексу позивача, право власності відповідача зареєстровано без правових підстав, майно вибуло з володіння позивача поза його волею, реєстрація незаконна, тому позов підлягає задоволенню.
Доводи апеляційної скарги апеляційним судом відхиляються з таких підстав.
Щодо статусу гаражного боксу як спільної сумісної власності подружжя та застосування норм ст. 60, 65 СК України, ст. 387, 388 ЦК України.
Апелянт стверджує, що гараж побудовано у 2016-2017 роках за спільні кошти подружжя, тому він є спільною сумісною власністю (ст. 60 СК України), а розпорядження ним потребує згоди обох (ст. 65 СК України). 
Однак спірний об`єкт є частиною гаражного комплексу, набутого позивачем на підставі рішень Господарського суду Київської області від 24.01.2012 та ухвали від 31.05.2012. Витребування майна з чужого незаконного володіння застосовується за ст. 387, 388 ЦК України незалежно від статусу майна як подружнього, оскільки позов спрямований на захист права власності позивача, а не на розпорядження майном подружжя. Спеціальні норми СК України в даному випадку не застосовуються, оскільки спір не стосується поділу майна подружжя, а витребування від незаконного володільця. 
Щодо незалучення апелянта як співвласника, апелянт вважає, що суд порушив ст. 51 ЦПК України, не залучивши її як співвласника спільного майна подружжя. Водночас, залучення співвідповідача або третьої особи можливе за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження за ч. 1 ст. 51 ЦПК України, але суд не зобов`язаний це робити з власної ініціативи, якщо позивач не клопотав. Рішення суду не містить висновків щодо прав апелянта, оскільки стосується виключно витребування майна від ОСОБА_2 як незаконного володільця. 
Відповідно до ст. 352 ЦПК України особи, які не брали участі, можуть оскаржити лише якщо рішення стосується їхніх прав. Апелянт не є стороною спору, її майнові інтереси не порушені безпосередньо, водночас, скориставшись правом на оскарження, апелянт виклала свою позицію що і перевірялось судом апеляційної інстанції.
Отже, суд першої інстанції належним чином, повно, оцінив і дослідив докази (висновок експертизи, технічний паспорт, реєстри), дав їм оцінку за ст. 89 ЦПК України, при цьому, можливі обставини належності гаража до подружнього майна не мають значення для віндикаційного позову.
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.
Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 07 червня 2023 року - залишити без задоволення.
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 07 червня 2023 року - залишити без змін.
Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: