З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
704/1830/25
08.04.2026 року м. Тальне 
Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:
головуюча - суддя: Воронкова І.Г.
секретар судового засідання: Джуська Л.О.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
встановив :
Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 12389 грн. 11 коп. за кредитним договором та судові витрати по сплаті судового збору та правничої допомоги. Свої вимоги мотивує тим, що 22.05.2025 року між ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів” та відповідачем був укладений кредитний договір № 71298678 на суму 2500 грн., шляхом підписання електронним підписом, що відповідно до вимог законодавства є належним та допустимим доказом укладення правочину між сторонами. Також, 18.06.2025 року був укладений ще один електронний кредитний договір № 8369537 на суму 1050 грн. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі за обома кредитними договорами, а відповідач не повернув надані йому кредити в строки, передбачені кредитними договорами. 16.10.2025 первісний кредитор та позивач уклали Договір факторингу № 16/10/25, згідно умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за обома кредитними договорами. Враховуючи вищезазначене, позивач, якому належить право вимоги до відповідача за укладеними кредитними договорами, змушений звернутись до суду з даним позовом.
09.01.2026 року ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 23.03.2026 року здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
До початку судового засідання представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав повністю, не заперечив проти винесення заочного рішення та просив справу розглядати за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, у відповідності до ст. 128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з`явилися, у зв`язку з чим на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 22.05.2025 року між ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів” та відповідачем був укладений договір надання коштів у кредит № 71298678 на суму 2500 грн., шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) (а.с. 16-20).
Згідно п. 2.2.1, 2.2.2 сума кредиту складає 2500 грн., які мають бути повернені до 20.06.2025, строк кредитування - 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 20.06.2025 року. 
Згідно п. 6.1 за користуванням кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному п. 2.2 Договору. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок), виходячи із строку фактичного користування кредитом, за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за договором.
Пунктом 7.1 даного договору передбачено, що позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим договором (пролонгація), на підставі поданого до Кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку кредитування здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права.
20.06.2025 була укладена додаткова угода № 15196421 між ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів” та ОСОБА_1 , згідно якої строк кредитування продовжили на 1 день, що становить в загальному 31 день. Дата повернення кредиту – 21.06.2025 (а.с. 21).
18.06.2025 року між ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" та відповідачем був укладений ще один кредитний договір № 8369537 на суму 1050 грн., шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) (а.с. 27-30).
Згідно п. 2.2.1. договору сума кредиту складає 1050 грн., які мають бути повернені через 360 днів. Розмір першого обов`язкового платежу 380,63 грн, а дата сплати першого обов`язкового платежу 07.07.2025.
Згідно п. 2.2.8. комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 181,13 грн.
16.10.2025 первісний кредитор та позивач уклали Договір факторингу № 16/10/25 згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 71298678 від 22.05.2025 року та кредитним договором № 8369537 від 18.06.2025 року (а.с. 37-39).
Відповідно до реєстру прав вимог № 16/10/25-02 позивач отримав право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 71298678 від 22.05.2025, сума заборгованості за тілом кредиту – 2500,00 грн., сума заборгованості по процентам за користування – 750,00 грн, сума заборгованості за пенею – 5000,00 грн., що загалом становить 8250,00 грн (а.с. 40-41).
Відповідно до реєстру прав вимог №16/10/25-01 позивач отримав право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 8369537 від 18.06.2025, сума заборгованості за тілом кредиту 1050,00 грн., сума заборгованості по процентам за користування – 807,98 грн., а сума заборгованості за пенею складає 2100,00 грн., що загалом становить 4139,11 грн (а.с .42-43).
З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 71298678 від 22.05.2025 року, та договором № 8369537 від 18.06.2025 вбачається, що ОСОБА_1 не здійснював оплату за отриманим кредитом (а.с. 12, 13-14, 26, 57).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Судом встановлено, що кредитні договори № 71298678 від 22.05.2025 року та № 8369537 від 18.06.2025 між ОСОБА_1 та ТОВ "1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів" були укладені в електронній формі, підписані електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, а також без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. По даному договору сторонами була досягнута згода з істотних його умов, в тому числі щодо строку кредитування та нарахування відсоткової ставки.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦПК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Разом з тим, суд дослідив наведений позивачем в позовній заяві розрахунок кредитної заборгованості, перевірив його, оцінив в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, та прийшов до наступного висновку.
З розрахунку заборгованості за кредитними договорами вбачається, що:
- за кредитним договором № 71298678 від 22.05.2025, сума заборгованості за тілом кредиту – 2500,00 грн., сума заборгованості по процентам за користування – 750,00 грн, сума заборгованості за пенею – 5000,00 грн., що загалом становить 8250,00 грн. (а.с. 40-41);
- за кредитним договором № 8369537 від 18.06.2025, сума заборгованості за тілом кредиту 1050,00 грн., сума заборгованості по процентам за користування – 807,98 грн., а сума заборгованості за пенею складає 2100,00 грн., комісії - 181,13 грн. що загалом становить 4139,11 грн (а.с .42-43).
З розрахунку заборгованості також вбачається, що ОСОБА_1 не здійснював оплату за отриманим кредитом, вчасно його не погашав (а.с. 12, 13-14, 26, 57).
Загальний залишок заборгованості за тілом кредиту та нарахованими процентами за його користування в сумі 3250 грн. за кредитним договором № 71298678 від 22.05.2025 року та в сумі 2039,11 грн. за кредитним договором № 8369537 від 18.06.2025 року суд не піддає сумніву, так як він не суперечить умовам укладеного між сторонами договору. Відповідач розрахунок, виконаний позивачем, не спростував, свій контррозрахунок суду не надав.
Так як матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем отриманих у кредит за вказаним договором грошових коштів у строки, передбачені договором, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення загального залишку заборгованості за тілом кредиту та процентами за його користування є обґрунтованими та підлягають задоволенню в загальній сумі 5289,11 грн.
Що стосується вимоги позивача про стягнення пені в сумі 5000 грн. та неустойки в сумі 2100 грн., які нараховані позивачем за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, суд зазначає наступне.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.
Як передбачено п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно нараховано пеню та неустойку за порушення грошового зобов`язання, а тому вимога в цій частині позову (заборгованості за пенею договором № 71298678 від 22.05.2025 - в сумі 5000 грн., та неустойка за договором № 8369537 від 18.06.2025 - в сумі 2100 грн.) задоволенню не підлягає.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.03.2020р. у справі № 129/1033/13.
Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її не доведення.
Враховуючи вищенаведені обставини, суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задовольняються частково (42,69%), сплачений позивачем судовий збір у сумі 2422,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини в сумі 1034,12 грн. та витрати на правничу допомогу відповідно в сумі 1921,05 грн.
Керуючись ст. 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

ухвалив :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (код ЄДРПОУ 43311346, 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33) заборгованість:
- за кредитним договором № 71298678 від 22.05.2025 року в сумі 3250, а саме: заборгованість за тілом кредиту – 2500,00 грн, заборгованість за процентами 750,00 грн.;
- за кредитним договором № 8369537 від 18.06.2025 в сумі 2039,11 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 1050,00 грн., заборгованість за процентами - 807,98 грн., заборгованість за комісією - 181,13 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1034,12 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1921,05 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.Г. Воронкова