Віньковецький районний суд Хмельницької області

Єдиний унікальний номер № 670/222/26 
Провадження № 1-кп/670/31/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 квітня 2026 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі: 
головуючої - судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілих осіб ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене 06.03.2026 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12026243000000509 щодо обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шебутинці Новоушицького району Хмельницької області, із середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, депутатом не являється, призовника, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 345 КК України за таких обставин.
Інспектор РПП СПД № 1 ВП№ 3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 спільно з старшим ДОП СПД № 1 ВП№ 3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_7 06.03.2026 о 08:00 год. заступили на добове чергування у складі наряду «ГРПП», пов`язаного з реагуванням на правопорушення або події, на території Віньковецької ТГ Хмельницького району Хмельницької області.
Цього ж дня близько 08 год. 38 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , будучи в складі екіпажу «ГРПП», рухаючись службовим автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2110» з д.н.з. НОМЕР_1 , згідно зі службовим завданням прибули до вул. Дружньої, буд. 23 у с. Майдан-Олександрівський Хмельницького району Хмельницької області для документування адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП. 
Прибувши за вказаною адресою, виявлено ОСОБА_4 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП, стосовно своєї матері ОСОБА_9 . 
Цього ж дня, 06.03.2026, близько 08 год. 46 хв. в ході складання адміністративних матеріалів працівниками поліції до місця події наблизився ОСОБА_4 та, перебуваючи поруч потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що поряд із ним знаходяться працівники правоохоронного органу в форменому одязі при виконанні службових обов`язків, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, тримаючи у правій руці сокиру та в лівій руці два ножі, висловив погрозу вчиненням насильства щодо працівників правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків.
Відтак своїми умисними діями, які виразились в погрозі насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 345 КК України. 
Прокурор в судовому засіданні вважав доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення і просив призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до санкції ч. 1 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки із застосуванням ст. 75, 76 КК України та встановити іспитовий строк тривалістю два роки.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає за можливе обмежитись дослідженням протоколу медичного обстеження на стан сп`яніння від 06.03.2026, висновку експерта № 197 за результатами судово-психіатричної експертизи від 24.03.2026, характеризуючих ОСОБА_4 даних, які долучені до матеріалів кримінального провадження, допитом потерпілих, допитом обвинуваченого, а також роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку. Учасники судового провадження проти цього не заперечили, пояснили, що їм зрозумілі положення ст. 349 та 394 КПК України.
Протоколом медичного обстеження на стан сп`яніння від 06.03.2026 встановлено, що ОСОБА_4 06.03.2026 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.п. 64).
Відповідно до висновку експерта № 197 за результатами судово-психіатричної експертизи від 24.03.2026 ОСОБА_4 на період інкримінованого йому кримінального правопорушення виявляв легку розумову відсталість, стан алкогольного сп`яніння, проте він усвідомлював свої дії, міг передбачати їх наслідки та керувати ними (а.п. 121).
Відповідно до пояснень потерпілих осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 06.03.2026 близько 08 год. 46 хв. в ході складання ними адміністративних матеріалів за адресою вул. Дружня, буд. 23 у с. Майдан-Олександрівський Хмельницького району Хмельницької області до місця події наблизився ОСОБА_4 та, перебуваючи поруч потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що поряд із ним знаходяться працівники правоохоронного органу в форменому одязі при виконанні службових обов`язків, тримаючи сокиру та два ножі, висловив погрозу вчиненням насильства щодо працівників правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків. Потерпілі погодилися із думкою прокурора стосовно покарання та просили його призначити.
Даючи пояснення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та беззастережно, не оспорюючи кваліфікацію своїх дій, підтвердив всі без винятку викладені в обвинувальному акті обставини погрози насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. У вчиненому правопорушенні розкаявся, однак, не погодився із запропонованим покаранням прокурора та просив суд призначити покарання у виді пробаційного нагляду.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро кається, а також просив суд врахувати особу обвинуваченого та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду.
Показання потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші досліджені судом з урахуванням положень ч. 3 ст. 349 КПК України докази суд вважає правдивими і достовірними, вони не суперечать один одному, підтверджують один одного і відповідають фактичним обставинам справи. Із урахуванням вказаного, а також того, що усі докази зібрані із дотриманням вимог КПК України, суд приймає зазначені докази. 
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 (п. 65) ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.
Відтак, аналізуючи та оцінюючи в сукупності установлені і перевірені в судовому засіданні з урахуванням положень ч. 3 ст. 349 КПК України докази, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , доведене повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 345 КК України як погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим у справі.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими (спеціальна превенція), так і іншими особами (загальна превенція). Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність. Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно зі ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальни стан тощо.
Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченого, суд враховує, що обвинувачуваний вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, дані про його особу, який за місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 118), перебуває на обліку як особа, яка вчиняє домашнє насильство, з 06.03.2026 (а.п. 117), не одружений, не має на утриманні дітей або осіб похилого віку, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.п. 115, 116), раніше не судимий (а.п. 114), вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає. 
Згідно зі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння (а.п. 64).
Враховуючи в сукупності відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також зазначені вище обставини із урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 345 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, оскільки саме така міра покарання, на думку суду, є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При цьому суд взяв до уваги те, що відповідно до ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Обвинувачений ОСОБА_4 не працевлаштований.
Незастосування іншого, більш м`якого виду основного покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 345 КК України, суд обґрунтовує наявністю обтяжуючої обставини (стан алкогольного сп`яніння), тим, що обвинувачений відповідно до довідки-характеристики у повсякденному житті характеризується в основному задовільно, однак, відомо, що у випадках вживання алкогольних напоїв може поводитися негативно, що інколи спричиняє конфліктні ситуації. 
Також Верховний Суд у постанові від 30.01.2020 по справі № 349/1481/18 звернув увагу на суспільну небезпечність такого кримінального правопорушення, яка полягає в тому, що його вчиненням порушується нормальна робота правоохоронного органу, створюються перешкоди для виконання працівниками зазначених органів своїх службових обов`язків, підривається їх авторитет, заподіюється шкода їх здоров`ю. Вчинення цього злочину може викликати у працівника правоохоронного органу почуття тривоги, страху і занепокоєння за своє життя, здоров`я і майно, що може завадити йому успішно виконувати службові обов`язки.
Водночас з урахуванням пом`якшуючої покарання обвинуваченого обставини, правового, фізичного та соціального статусу обвинуваченого, висновку експерта № 197 за результатами судово-психіатричної експертизи від 24.03.2026, відповідно до якого ОСОБА_4 на період інкримінованого йому кримінального правопорушення виявляв легку розумову відсталість, позиції потерпілих, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а мета покарання, зазначена в ст. 50 КК України, може бути досягнута за умови звільнення ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням йому іспитового строку відповідно до вимог ст. 75 КК України тривалістю 1 (один) рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. 
Також суд враховує відсутність будь-яких майнових вимог потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до обвинуваченого.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлявся. 
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.03.2026 у справі № 686/7503/26 на два предмети ззовні схожі на ножі, які було поміщено до сейф-пакетів NPU 5234135 та NPU 5234136, та предмет ззовні схожий на сокиру, який було поміщено до сейф-пакету PSP4270676, слід скасувати.
Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази – два предмети ззовні схожі на ножі, які було поміщено до сейф-пакетів NPU 5234135 та NPU 5234136, та предмет ззовні схожий на сокиру, який було поміщено до сейф-пакету PSP4270676, які відповідно до постанови старшого слідчого про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 06.03.2026 та квитанцій від 11.03.2026 передані на зберігання, слід повернути власнику ОСОБА_9 .
Документ, а саме цифровий носій інформації – диск для лазерних систем зчитування формату «DVD-R», на якому містяться відеозаписи із відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних відеокамер поліцейських, які 06.03.2026 здійснювали реагування на звернення ЄО № 919 у с. Майдан-Олександрівський по вул. Дружній у складі ГРПП СПД №1 ВнП № 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, слід зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.03.2026 до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Суд не вбачає підстав для його скасування, тому його слід застосовувати до набрання вироком законної сили. 
На підставі ст. 50, 65-67, 75, 76, ч. 1 ст. 345 КК України, керуючись ст. 100, 174, 349, 368, 370, 374-376, 392-395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання застосовувати до набрання вироком законної сили.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.03.2026 у справі № 686/7503/26 на два предмети ззовні схожі на ножі, які було поміщено до сейф-пакетів NPU 5234135 та NPU 5234136, та предмет ззовні схожий на сокиру, який було поміщено до сейф-пакету PSP4270676.
Речові докази – два предмети ззовні схожі на ножі, які було поміщено до сейф-пакетів NPU 5234135 та NPU 5234136, та предмет ззовні схожий на сокиру, який було поміщено до сейф-пакету PSP4270676, повернути власнику ОСОБА_9 .
Документ, а саме цифровий носій інформації – диск для лазерних систем зчитування формату «DVD-R», на якому містяться відеозаписи із відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних відеокамер поліцейських, які 06.03.2026 здійснювали реагування на звернення ЄО № 919 у с. Майдан-Олександрівський по вул. Дружній у складі ГРПП СПД № 1 ВнП № 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд Хмельницької області, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_10