Справа №443/414/26
Провадження №1-кп/443/64/26

ВИРОК
іменем України

26 березня 2026 рокуЖидачівський районний суд Львівської області 

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві обвинувальний акт про обвинувачення 

ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нові Стрілища, Жидачівського району, Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, з професійно-технічною освітою, працюючого на посаді начальника зміни на ТзОВ «Ходорівський м`ясокомбінат»,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, 

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 впродовж січня-грудня 2025 року умисно систематично скоював щодо своєї дружини ОСОБА_5 психологічне домашнє насильство, яке проявилось у образах, приниженнях, сварках і нецензурній лайці, а також фізичне насильство, яке проявилось у заподіянні тілесних ушкоджень, внаслідок чого у ОСОБА_5 відповідно до висновку клінічного психолога Комунального некомерційного підприємства «Бібрська міська лікарня» Бібрської міської ради Львівського району Львівської області від 15 січня 2026 року виникли емоційна залежність, психологічні страждання і значне зниження рівня життя.
Так, близько 10 години 25 хвилин 4 січня 2025 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , скоїв психологічне домашнє насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 , яке проявилось в образах і нецензурній лайці.
За вчинення таких дій постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 10.02.2025 у справі №443/86/25, яка набрала законної сили 21.02.2025, ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн.). 

Крім того, близько 15 години 23 серпня 2025 року ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, під час раптово виниклого конфлікту, з метою завдання невизначеної шкоди здоров`ю своїй дружині ОСОБА_5 , умисно завдав останній один удар закаточною машинкою і кілька ударів кулаками у голову.
Після цього ОСОБА_5 вибігла із помешкання, однак ОСОБА_4 , наздогнав її та, незважаючи на присутність двох спільних малолітніх синів, завдав їй ще декілька ударів правою ногою у взутті по лівій нозі.
Своїми діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 забійну рану у тім`яній ділянці праворуч на волосистій частині голови і множинні садна (подряпини) на передньо-зовнішній поверхні середньої третини лівої гомілки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №49/2025 від 25 серпня 2025 року є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
За фактом вчинення ОСОБА_4 таких дій внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення та ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 30.09.2025 у справі №443/1509/25, яка набрала законної сили 08.10.2025, ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України, у зв`язку із його примиренням з потерпілою.

Крім того, близько 17 години 25 хвилин 20 грудня 2025 року ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, скоїв психологічне домашнє насильство щодо своєї дружини ОСОБА_4 , яке проявилось у сварках, погрозах, образах і нецензурній лайці.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного і психологічного насильства щодо своєї дружини - ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно між ним вчинялись насильницькі дії психологічного та фізичного характеру відносно дружини, що мали місце 04.01.2025, 23.08.2025 та 20.12.2025. Він був випивший в усіх цих випадках, а його дії викликані тим, що дружина та діти його не підтримують. Він намагався помиритись з дружиною, однак вона не бажає миритись. Вказав, що відомості викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи. У чиненому щиро кається, шкодує про вчинене. Також просив не забороняти йому бачитись з дітьми, а також перебувати у місці постійного проживання, однак у іншому приміщенні.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений коли вживає алкогольні напої стає агресивним і вчиняє щодо неї психологічне і фізичне насильство. Так, 04.01.2025 та 20.12.2025 обвинувачений ображав її нецензурними словами, а 23.08.2025 наніс їй удар по голові закаточною машинкою і кілька ударів кулаками у голову. Вона наполягає на тому щоб обвинувачений пройшов програму для кривдників, не перебував у місці її проживання та не наближався до неї на відстань менше 50 метрів.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі. 
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, який йому інкриміновано, доведена повністю.
Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.126-1 КК України є правильною, оскільки останній вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо своєї дружини - ОСОБА_5 , що призвело до емоційної залежності, психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченим ОСОБА_4 є нетяжким злочином.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриття кримінального правопорушення.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. 
Суд призначає покарання:
1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;
2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;
3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень (ч.1,2 ст.65 КК України).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставин, відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий,працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно.  Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України та ухвалою суду від 30.09.2025 кримінальне провадження відносно нього закрито у зв`язку з примиренням з потерпілою. 

Таким чином, виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії, оскільки саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення засудженого.

Крім того, відповідно до ст.91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки:
1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;
2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;
3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;
4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;
5) направлення для проходження програми для кривдників.

Зважаючи на конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, його поведінку, пояснення потерпілої, а також те, що обвинувачений має можливість окремого від постраждалої особи проживання, суд з метою сприяння виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілої, вважає за необхідне у відповідності до ст.91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи у виді: заборони перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; направлення для проходження програми для кривдників; заборони листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; заборони наближатися на відстань менше 50 метрів до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, постійно проживає, може тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд 

у х в а л и в :

ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.2 ст.59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4  наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи строком на 2 (два) місяці, поклавши на нього такі обмеження та обов`язки:
-заборонити перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_5 ;
-заборонити наближатися на відстань менше 50 метрів до місця, де ОСОБА_5 постійно проживає, може тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;
-заборонити листування, телефонні переговори, інші контакти через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб з ОСОБА_5 ;
-пройти програму для кривдників.

Організацію та забезпечення проходження ОСОБА_4 програми для кривдників покласти на Бібрську міську раду Львівського району Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілій та прокурору.

Головуючи суддя ОСОБА_1